Ухвала
 
15 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/11031/17-ц
провадження № 61-16871ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Черняк Ю. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління комфортом», ОСОБА_1 про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
13 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у вказаній справі. 
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2021 року касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року передана для розгляду колегії суддів: Гульку Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспенику Д. Д. (провадження № 61-16871ск21).
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надати докази доплати судового збору.
У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: квитанція про сплату судового збору. 
 
Таким чином, недоліки касаційної скарги усунуто.
 
08 листопада 2021 року судді Верховного Суду: Гулько Б. І., Коломієць Г. В.,                Луспеник Д. Д. заявили про самовідвід у справі з тих підстав, що вони брали участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову від 02 червня 2021 року (провадження № 61-15302св20), у якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2021 року заяву суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. про самовідвід задоволено. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2021 року для розгляду касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня                   2021 року, визначено суддю-доповідача - Лідовця Р. А. та суддів, які входять до складу колегії: Воробйову І. А., Черняк Ю. В.
 
09 листопада 2021 року судді Верховного Суду Лідовець Р. А., Воробйова І. А. заявили про самовідвід у справі з тих підстав, що вони брали участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову від 02 червня 2021 року (провадження № 61-15302св20), у якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2021 року заяву суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Воробйової І. А. про самовідвід задоволено. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2021 року касаційна скарга представника ОСОБА_1 -                    ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року передана для розгляду колегії суддів: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усику Г. І., Черняк Ю. В. (провадження № 61-16871ск21).
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389                   ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного суду від 21 травня 2020 року у справі № 316/969/16-ц (провадження              № 61-38003св18), від 27 липня 2021 року у справі № 659/50/20 (провадження                    № 61-517св21), від 27 вересня 2021 року у справі № 452/2056/18 (провадження                    № 61-6712св20), Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі                                № 6-3048цс15, від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17. 
 
Також, у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України) як на підставу судового рішення. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги та доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.
 
Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Разом із тим, заявником до касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
 
Вказане клопотання мотивовано тим, що виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року може призвести до негативних наслідків та спричинити дисбаланс інтересів сторін, обумовити ініціювання додаткового звернення до суду із заявою про поворот виконання судового рішення. 
 
За змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.
 
Перелік справ, у яких суди допускають негайне виконання судових рішень, визначений статтею 430 ЦПК України і включає справи про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, та про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.
 
Частиною восьмою статті 235 КЗпП України також передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
 
Перевіривши доводи клопотання заявника про зупинення виконання судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення указаного клопотання частково із врахуванням вимог частини першої статті 430 ЦПК України, тобто за виключенням поновлення ОСОБА_3 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць.
 
Керуючись статтями 389, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління комфортом», ОСОБА_1 про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
 
Витребувати із Києво-Святошинського районного суду Київської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 369/11031/17-ц.
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання судового рішення задовольнити частково.
 
Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 вересня                     2021 року до закінчення касаційного провадження, за виключенням поновлення ОСОБА_3 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     Г. І. Усик     Ю. В. Черняк