Справа № 944/275/21                                Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 33/811/673/21                                Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Морозова Вадима Юрійовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Морозова Вадима Юрійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

       постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. - в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно з постановою судді суду першої інстанції,  ОСОБА_1  18 січня 2021 року о 09 год. 45 хв. по вул. Степана Бандери, 24 в м. Новояворівську, Яворівського району, Львівської області керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2108", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Alcotest 6820» в присутності двох свідків, результат тесту 1,82 проміле.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року адвокат Морозов В.Ю. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу в якій просять постанову скасувати, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Подану апеляційну скаргу мотивують тим, що ОСОБА_1 з інкримінованим адміністративним правопорушенням не згоден, вину не визнає. 
Зазначають, що матеріали адміністративного правопорушення не відповідають вимогам чинного законодавства, також наголошують, що порушено право на повний та об`єктивний розгляд справи ОСОБА_1 .
Повідомляють, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять суперечливі докази, суддя ґрунтувався лише на власних переконаннях та взяв до уваги лише надані працівниками поліції матеріали.
Наголошують, що суддею суду першої інстанції було розглянуто справу без присутності адвоката, свідків, інспекторів поліції та недосконало досліджено матеріали справи, не взято до уваги грубі порушення працівників поліції.
Звертають увагу, що суддею суду першої інстанції було необґрунтовано відхилено його клопотання внаслідок чого порушено його право на захист.
Акцентує на тому, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали пояснення в судовому засіданні під присягою.
Повідомляє, що матеріали справи не містять відомостей, про те чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд, немає всіх відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, також відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, в протокол відсутні телефонні номери потерпілих, пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсності.
Зазначає, що з результатами огляду за допомогою приладу «Alcotest 6820» він був незгідний, а пройти огляд в медичному закладі йому не запропонували працівники поліції.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №084752 від 18 січня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 1,82 проміле , який підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest 6820», який показав 1.82 проміле, результатами приладу «Alcotest 6820»
Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки з протоколом про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду та розписався про це в протоколі про адміністративне правопорушення.
Також, помилковими є посилання апелянта на те, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою, оскільки КУпАП не передбачає приведення свідка до присяги.
Доводи апеляційної скарги, що в протокол відсутні телефонні номери потерпілих не заслуговують на увагу судді апеляційного суду.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як вбачається з матеріалів справи на а.с. 1 наявний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №084752, який складений працівниками поліції з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, окрім того на а.с. 4,5 наявні пояснення свідків в яких зазначені їх контактні дані відповідно до вимого ст. 256 КУпАП.
Доводи апелянтів, що в матеріалах справи немає всіх відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки є безпідставними та непідтверджені доказами.
Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, не беруться до уваги суддею апеляційного суду оскільки КУпАП не передбачає виготовлення такої довідки.
Відповідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Доводи апелянта, що поліцейськими було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України №1452/735 від 9 листопада 2015 року та те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд не заслуговує на увагу.
Відповідно до розділу 1, пункту 7, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735) визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як в вбачається з акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння погодився та засвідчив свою згоду підписом в акті огляду, окрім того у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №084752 він зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення погоджується.
Доводи апелянта та його представника, що матеріали містять суперечливі докази, суддя ґрунтувався лише на власних переконаннях та взяв до уваги лише надані працівниками поліції матеріали не знайшли свого підтвердження.
Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Доводи апеляційної скарги, що пояснення ОСОБА_1 зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності не знайшли свого підтвердження у судді апеляційної інстанції інстанції, та не спростовані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представником.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя суду першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката та особи яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, у зв`язку з чим їх апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
       
постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича та особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                 Гуцал І.П.