Ухвала

29 листопада 2021 року
м. Київ
Справа № 243/8762/20
Провадження № 51-5561 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 01 вересня 2021 рокупро повернення його апеляційної скарги,
встановив:
За вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2021 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням певних обов`язків, передбачених положеннями ст. 76 КК України. Цим же вироком прийнято рішення щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, повернуто останньому, оскільки потерпілий не усунув недоліки апеляційної скарги.
У касаційній скарзі потерпілий фактично порушує питання про перегляд ухвали суду апеляційної інстанцій у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу потерпілого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Проте, у касаційній скарзі потерпілого відсутнє належне формулювання його вимог із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги, яке б узгоджувалось з положеннями ст. 436 КПК України. 
Як убачається зі змісту прохальної частини касаційної скарги потерпілий порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, якою залишено його апеляційну скаргу без руху, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Колегія суддів касаційного суду звертає увагу потерпілого, що предметом касаційного розгляду може бути лише ухвала апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою потерпілого.
Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу потерпілого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції потерпілим має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 01 вересня 2021 року про повернення його апеляційної скарги залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                        ОСОБА_3