Ухвала
11 листопада 2021року
м. Київ
справа № 301/2415/18
провадження № 61-6114св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  касаційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Закарпатського апеляційного суду від  26 лютого 2020 року в складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Мацунич М. В., Готра Т. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень судів попередніх інстанцій
У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до   ОСОБА_2 та просила припинити право власності ОСОБА_2 на  1/4   частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та  визнати за нею право власності на цей житловий будинок з надвірними спорудами.
Заочним рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 19  червня 2019 року позов задоволено.
Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/4 частини житлового будинку з  надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2019  року скасовано й ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційний судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права (пункти 1,  4 частини другої статті 389 ЦПК України),просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року й залишити в силі заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2019 року.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
18 травня 2020 року справа № 301/2415/18 надійшла до Верховного Суду.
Представник відповідача ОСОБА_3 надіслав відзив на касаційну скаргу, у  якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін.
Позиція Верховного Суду та її нормативно-правове обґрунтування
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про закриття касаційного провадження у цій справі, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з  ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020  року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в  розмірі 2 102 грн.
Предметом позову в цій справі є визнання за позивачем права власності на  житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 з припиненням права власності відповідача на 1/4 частину цього будинку.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
Як установлено судами в цій справі, вартість спірного будинковолодіння складає 339 749 грн.
Отже, ціна позову в даній справі становить 339 749 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).
Таким чином, дана справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстави, передбаченої підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки позивачем не надано доказів, які свідчать про винятковість справи для неї. При цьому незгода позивача з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.
Інших підстав, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України, для касаційного оскарження постанови апеляційного суду в цій справі, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції таких не  встановив.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на  апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року в справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформулювала правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити. 
Висновки Верховного Суду
Зважаючи на викладене, оскільки Верховний Суд помилково відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на судове рішення у  малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, касаційне провадження необхідно закрити.
Верховний Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», він має право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 389, 396 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження у цивільній справі № 301/2415/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні та про визнання права власності за  касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко