Постанова
Іменем України                                     
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 725/5919/19
провадження № 61-5848 св 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, акціонерне товариство «ОТП Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Файн-Пром», державне підприємство «Сетам»,
представник приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича - адвокат Бурма Сергій Валерійович,  
третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Вакош»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вакош» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 листопада 2020 року 
у складі судді Стоцької Л. А. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 березня 2021 рокуу складі колегії суддів: Литвинюк І. М., Височанської Н. К., Перепелюк І. Б., касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців 
від 06 листопада 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 березня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. (далі - приватний виконавець), акціонерного товариства 
«ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Файн-Пром» (далі - ТОВ «Файн-Пром»), державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам») про визнання електронних торгів недійсними.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 жовтня 2017 року у справі 
№ 725/4674/15-ц із нього на користь АТ «ОТП Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року № СМ-SMEL00/009/2008 
у розмірі 2 884 016,17 грн.
У рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: приміщення боксів технічного обслуговування та автомийки ? літ. А, загальною площею 
336,8 кв. м, у тому числі, підсобною площею 10,2 кв. м, підсобних приміщень і вулканізації ? літ. Б, загальною площею 153,8 кв. м, у тому числі, підсобною площею 35,9 кв. м, приміщення магазину ? літ. В, загальною площею 
127 кв. м, та приміщення гаражного складу ? літ. Г, загальною площею 477,20 кв. м, що знаходяться по 
АДРЕСА_1 ; а також земельну ділянку за цією самою адресою, площею 0,1188 га, кадастровий номер 7310136600:08:004:0011, які належать йому на праві власності.
Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Установлено початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації 
у розмірі 11 610 354,00 грн.
Вказував, що приватним виконавцем було відкрито два виконавчі провадження, в яких він зазначений боржником, АТ «ОТП Банк» - стягувачем: виконавче провадження № 59513955 з виконання виконавчого листа № 725/4674/15-ц, виданого Першотравневим районним судом 
м. Чернівців 25 січня 2018 року; виконавче провадження № 59514612 
з виконання виконавчого листа № 725/4846/15-ц, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівців 02 квітня 2019 року.
29 серпня 2019 року їх об`єднано у зведене виконавче провадження 
№ 59916364. 
Зазначав, що опис та арешт майна боржника здійснено приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 59513955 (виконавчий лист 
№ 725/4674/15-ц), в якому звернуто стягнення на іпотечне майно, а заявка на продаж майна у ДП «Сетам» відбулася в межах процедури продажу іпотечного майна.
26 вересня 2019 року, у процесі розгляду його скарги на дії приватного виконавця, Першотравневий районний суд м. Чернівців виніс ухвалу 
про задоволення його заяви про зупинення стягнення та реалізації майна, яке виставлено на торги, до набрання законної сили судового рішення 
за наслідками розгляду скарги. Зазначав, що вказана ухвала вручена виконавцю у день її винесення шляхом електронного повідомлення 
та безпосередньо 27 вересня 2019 року. Крім того, оригінал ухвали 
30 вересня 2019 року о 09 год. 00 хв. вручено ДП «Сетам».
Незважаючи на це, електронні торги відбулися, про що приватним виконавцем видано відповідний акт. 
Крім того, вважав, що приватним виконавцем порушено вимоги закону 
при визначенні вартості майна боржника, яка відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності склала 4 031 054,00 грн.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд: визнати недійсними електронні (прилюдні) торги по лоту № 372098: приміщення боксів технічного обслуговування та автомийки по 
АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, площею 0,1188 га, за цією самою адресою, кадастровий номер 7310136600:08:004:0011; 
визнати недійсними та скасувати: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів - земельної ділянки, площею 0,1188 га, 
за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7310136600:08:004:0011, серія та номер: 7226, виданий 02 жовтня 
2019 року, видавник: Холоменюк О. І. - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу (номер запису про право власності 33498114; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1928116573101); свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів - приміщення боксів технічного обслуговування та автомийки по 
АДРЕСА_1 , серія та номер: 7225, видане 02 жовтня 2019 року, видавник: Холоменюк О. І. - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу (номер запису про право власності 33497705; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1928097773101).
Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 червня 
2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи товариство 
з обмеженою відповідальністю «Вакош» (далі - ТОВ «Вакош»).
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що здійснена оцінка предмета іпотеки є неналежною 
та заниженою, зокрема: судового рішення про скасування цієї оцінки, 
звіту про рецензування оцінки, висновку судового експерта. 
Районний суд також не встановив порушень проведення електронних (прилюдних) торгів, а тому законні права позивача не було порушено. Видані свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів відповідають вимогам закону та не підлягають визнанню недійсними 
й скасуванню.
Суд першої інстанції вказав, що постанова про зупинення реалізації арештованого майна приватним виконавецем не приймалася, а ухвалою районного суду від 26 вересня 2019 року зупинено стягнення та реалізацію заставленого та описаного майна за виконавчим листом № 725/4674/15-ц. Однак, постановою приватного виконавця від 17 вересня 2019 року 
на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого листа 
№ 725/4674/15-ц було виведено вказане виконавче провадження 
із зведеного, тобто на момент проведення електронних торгів виконавче провадження за виконавчим листом № 725/4674/15-ц не перебувало 
на виконанні у приватного виконавця.
Суд першої інстанції врахував судову практику Верховного Суду України 
у подібних справах.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «Вакош» залишено 
без задоволення. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 листопада 2020 року залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що судом першої інстанції вірно з`ясовано фактичні обставини справи та дана їм належна правова оцінка, а висновки суду підтверджуються матеріалами справи 
й ґрунтуються на нормах діючого законодавства.
Суд апеляційної інстанції вказав, що позивачем не доведено порушень норм Закону України «Про виконавче провадження», а також Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок), для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином у розумінні статей 203, 
215 ЦК України. При цьому примусове стягнення боргу за виконавчим листом Першотравневого районного суду м. Чернівців № 725/4846/15-ц 
про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 180 053,60 грн, яке також включає в себе звернення стягнення на майно боржника шляхом його реалізації, зупинено не було.
Реалізація арештованого майна боржника здійснювалася не в межах окремого виконавчого провадження, стосовно якого виникли підстави щодо його зупинення, а в межах зведеного виконавчого провадження, 
у складі якого перебувало й виконавче провадження, яке не було зупинено,
а тому у приватного виконавця були відсутні правові підстави 
для зупинення реалізації майна.
Крім того, апеляційний суд зазначив, що забезпечення позову на стадії виконання рішення суду (зокрема у порядку забезпечення розгляду скарги на дії виконавця) не передбачено нормами ЦПК України, а державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, 
з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.
Апеляційний суд урахував відповідну судову практику Верховного Суду України та Верховного Суду.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі, яка надійшла у квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ТОВ «Вакош», посилаючись 
на неправильне застосування судами норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
У касаційній скарзі, яка надійшла у квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду,  ОСОБА_1 , посилаючись 
на неправильне застосування судами норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій заявники посилаються на те, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України та Верховного Суду. Також вказують на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування інших норм права у подібних правовідносинах. Крім цього, судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи 
(пункти 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Надходження касаційних скарг до Верховного Суду 
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі за касаційною скаргою ТОВ «Вакош», витребувано цивільну справу № 725/5919/19 із Першотравневого районного суду м. Чернівців. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів. Роз`яснено право подати відзив 
на касаційну скаргута надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У квітні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 . Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документі, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу 
та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2021 року справу призначено 
до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року відмовлено 
у задоволенні клопотання ТОВ «Файн-Пром» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення сторін. 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 надіслав Верховному Суду заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи лист Міністерства юстиції України та Довідку про результати перевірки від 27 липня 2021 року. Проте, оскільки вказана заява з додатками у порушення вимог ЦПК України заявником не була надіслана всім учасникам справи, вказані документи судом касаційної інстанції не розглядаються. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
 
Касаційна скарга ТОВ «Вакош» мотивована тим, що спірне нерухоме майно, яке було реалізовано з електронних торгів 30 вересня 2019 року, на момент продажу знаходилося під забороною відчуження й реалізація іпотечного майна відбулася в погашення заборгованості не за кредитним договором від 25 квітня 2008 року № СМ-SMEL00/009/2008, а в погашення інших зобов`язань позивача, які не були забезпечені іпотекою. Крім того, майно реалізовано за ціною, нижчою від початкової ціни, яку було встановлено рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 жовтня 
2017 року у справі № 725/4674/15-ц. 
Після того, як стягувач відкликав виконавчий лист № 725/4674/15-ц, 
у зведеному виконавчому провадженні залишилося лише виконавче провадження № 59514612 за виконавчим листом № 725/4846/15-ц, в якому опис, арешт та оцінка майна не проводилися, а постанова про звернення стягнення на майно в порядку, визначеному статтею 48 Закону України 
«Про виконавче провадження», не виносилася.
Товариство зазначає, що банк приховав від нього факт звернення до суду 
із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за вищевказаним кредитним договором шляхом звернення стягнення 
на предмет іпотеки. До участі у справі № 725/4674/15-ц товариство не було залучено, що унеможливило виконання судового рішення добровільно, шляхом погашення суми стягнутої заборгованості на стадії відкриття виконавчого провадження.
Вважає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми Закону України «Про виконавче провадження», Закону України 
«Про іпотеку», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 
2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), та Порядку. 
Посилається на порушення порядку відкриття та проведення виконавчого провадження, за наслідками чого було реалізовано спірне майно, 
що свідчить про необхідність застосування до спірних правовідносин доктрини «плодів отруйного дерева», яка застосовується у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), однак відповідний правовий висновок Верховного Суду відсутній. 
Також вказує на неврахування судами судової практики Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1  мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин норми 
законів України: «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», а також Порядку та не врахували правові висновки Верховного Суду у подібних справах.
Зазначає, що торги, результат яких оскаржується у даній справі, відбулися 
у межах виконавчого провадження, відкритого з порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження». При цьому продане майно 
на час проведення торгів уже не мало статусу описаного та арештованого, його оцінка не проводилася.
Вважає, що приватний виконавець фактично змінив суть судового рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, спосіб його виконання, 
що, у свою чергу, є втручанням у право боржника на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод). Крім того, такі дії приватного виконавця порушують права та інтереси інших стягувачів, оскільки впливають 
на можливість боржника погасити борги, чи зменшити їх суми.
Інші доводи касаційної скарги ОСОБА_1 аналогічні доводам касаційної скарги ТОВ «Вакош».
Крім того, у вересні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява 
від ОСОБА_1 , в якій просить приєднати до матеріалів справи копію довідки за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця від 27 липня 2021 року за підписом заступника начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 
М. Бабина, і врахувати її під час касаційного перегляду справи. Разом із тим, указана заява у порушення вимог ЦПК України не надіслана іншим учасникам справи, а тому до розгляду не приймається та не розглядається. 
 
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційні скарги 
 
У травні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного 
Суду надійшли відзиви від АТ «ОТП Банк», ТОВ «Файн Пром», представника приватного виконавця ОСОБА_2 - адвоката Бурми С. В., на касаційну скаргу ТОВ «Вакош», а у червні 2021 року - аналогічні відзиви від ТОВ «Файн Пром» і представника приватного виконавця ОСОБА_2 - адвоката Бурми С. В., на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в яких вказується, 
що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, просять залишити їх без змін, а відповідні касаційні скарги - без задоволення. 
У травні 2021 року до Верховного Суду також надійшов відзив 
від ДП «Сетам» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначається 
про необґрунтованість касаційної скарги останнього, а тому просить залишити її без задоволення. 
У червні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив від АТ «ОТП Банк» на касаційну скаргу ТОВ «Вакош», зміст якого аналогічний раніше поданому ним відзиву. 
Крім того, у відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Вакош» представник приватного виконавця ОСОБА_2 - адвокат Бурма С. В., заявляє клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства.
Клопотання мотивовано тим, що правові висновки щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Суду та на які посилається товариство у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, яка переглядається, а від правових позицій Верховного Суду України відступлено Великою Палатою Верховного Суду (пункт 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
При цьому вважає безпідставними посилання товариства про те, 
що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування інших норм права у подібних правовідносинах, так як судова практика Верховного Суду з відповідних питань уже сформована (пункт 4 частини першої 
статті 396 ЦПК України).
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
25 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № СМ-SMEL00/009/2008, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 361 500,00 доларів США.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26 червня 
2017 року у справі № 725/4846/15-ц позов АТ «ОТП Банк» 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості 
за кредитними договорами № ML-0AJ/286/2006 та № ML-0AJ/288/2006 
у розмірі 2 180 053,60 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 
31 січня 2019 року.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 жовтня 
2017 року у справі № 725/4674/15-ц позов АТ «ОТП Банк» 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості 
та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року № СМ-SMEL00/009/2008 у розмірі 
2 884 016,17 грн, у тому числі: сума заборгованості за кредитом - 
2 370 264,70 грн, 510 844,13 грн - заборгованість по відсоткам 
за користування кредитом, 2 907,34 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: приміщення боксів технічного обслуговування та автомийки літ. А, загальною площею 336,8 кв. м, у тому числі, підсобною площею 10,2 кв. м 
та підсобних приміщень і вулканізації літ. Б, загальною площею 153,8 кв. м, у тому числі, підсобною площею 35,9 кв. м, приміщення магазину літ. В, загальною площею 127 кв. м та приміщенням гаражного складу літ. Г, загальною площею 477,20 кв. м, а також земельну ділянку, площею 
0,1188 га, за адресою АДРЕСА_1 , 
кадастровий номер 7310136600:08:004:0011, які належать на праві власності ОСОБА_1 . Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження та встановлено початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації у розмірі 11 610 354 грн.
10 липня 2019 року на адресу приватного виконавця надійшла заява 
АТ «ОТП Банк» від 27 червня 2019 року № 12-4-5/221 з клопотанням 
про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 жовтня 2017 року 
у справі № 725/4674/15-ц лише в частині стягнення боргу у розмірі 
2 884 016,17 грн (а. с. 121, т. 1).
Постановою приватного виконавця від 10 липня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59513955 із примусового виконання рішення суду у справі № 725/4674/15-ц (а. с. 122-123, т. 1).
10 липня 2019 року на адресу приватного виконавця надійшла заява 
АТ «ОТП Банк» від 27 червня 2019 року № 12-4-5/222 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26 червня 2017 року 
у справі № 725/4846/15-ц (а. с. 124, т. 1).
Постановою приватного виконавця від 10 липня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59514612 із примусового виконання рішення суду у справі № 725/4846/15-ц про стягнення заборгованості, яка станом 
на 05 серпня 2015 року становила 2 180 053,60 грн (а. с. 125-126, т. 1).
06 серпня 2019 року в межах виконавчого провадження № 59513955 
(виконавчий лист № 725/4674/15-ц) проведено опис і арешт майна боржника, про що складено постанову (а. с.128, т. 1).
Відповідно до вказаної постанови описано майно: приміщення боксів технічного обслуговування та автомийки літ. А, загальною площею 
336,8 кв. м, у тому числі, підсобною площею 10,2 кв. м та підсобних приміщень і вулканізації літ. Б, загальною площею 153,8 кв. м, у тому числі, підсобною площею 35,9 кв. м, приміщення магазину літ. В, загальною площею 127 кв. м та приміщенням гаражного складу літ. Г, загальною площею 477,20 кв. м, а також земельну ділянку, площею 0,1188 га,
за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7310136600:08:004:0011.
07 серпня 2019 року стягувач - АТ «ОТП Банк», на підставі статей 19, 
57 Закону України «Про виконавче провадження» заявив клопотання 
про проведення нової оцінки майна боржника (а. с. 129, т. 1).
Постановою приватного виконавця від 08 серпня 2019 року в межах виконавчого провадження № 59513955 по виконавчому листу 
№ 725/4674/15-ц призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості описаного майна - ОСОБА_4 (а. с. 130-131, т. 1).
20 серпня 2019 року суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 склав звіт № 19062 про оцінку нерухомого майна, згідно з яким ринкова вартість 
без урахування ПДВ, нерухомого майна, розташованого за адресою: 
АДРЕСА_1 , визначена за порівняльним методичним підходом станом на дату оцінки - 12 серпня 2019 року, становить: нежитлові будівлі, загальною площею 1094,80 кв. м,
що розташовані на земельній ділянці, площею 0,1188 га (кадастровий номер 7310136600:08:004:0011), - 4 031 054,00 грн, у тому числі: нежитлові будівлі, загальною площею 1094,80 кв. м - 2 887 010,00 грн; земельна ділянка, площею 0,1188 га (кадастровий номер 7310136600:08:004:0011), з цільовим призначенням - автотехобслуговування (для обслуговування нежитлових будівель), - 1 144 044,00 грн (а. с. 132-214, т. 1).
Повідомлення приватного виконавця від 23 серпня 2019 року № 1236 
про вартість майна було направлено боржнику - ОСОБА_1 , 
та отримано останнім, що підтверджується заявою про отримання повідомлення про оцінку майна (а. с. 215, 216, т. 1)
Постановою приватного виконавця від 29 серпня 2019 року, винесеною 
у межах виконавчого провадження № 59513955, об`єднано виконавчі провадження № 59513955 та № 59514612 у зведене виконавче провадження № 59916364 (а. с. 217, т. 1).
29 серпня 2019 року приватний виконавець направив ДП «Сетам» заявку 
№ 1284 на реалізацію у межах зведеного виконавчого провадження                       № 59916364 арештоване та описане майно з визначеною суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 початковою вартістю - 
4 031 054,00 грн, без ПДВ. (а. с. 218, т. 1).
30 серпня 2019 року на офіційному вебсайті ДП «Сетам» опубліковано оголошення про заплановані на 30 вересня 2019 року електронні торги 
з продажу нерухомого майна боржника, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 , зі стартовою ціною - 
4 031 054,00 грн (а. с. 220, т. 1).
АТ «ОТП Банк» своєю заявою від 12 вересня 2019 року № 12-4-5/308 відкликав виконавчий лист № 725/4674/15-ц (а. с. 222, т. 1).
На підставі вищевказаної заяви приватним виконавцем 17 вересня 
2019 року винесено постанову про виведення виконавчого провадження                     № 59513955 по виконанню виконавчого листа № 725/4674/15-ц із зведеного виконавчого провадження № 59916364 (а. с. 223, т. 1).
17 вересня 2019 року в межах виконавчого провадження № 59513955 винесено постанову про повернення виконавчого листа № 725/4674/15-ц про стягнення суми боргу у розмірі 2 884 016,17 грн (а. с. 224-226, т. 1).
20 вересня 2019 року приватний виконавець листом за № 1436 повідомив ДП «Сетам» про подальшу реалізацію лоту № 372098 у межах примусового виконання виконавчого листа № 725/4846/15-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 180 053,60 грн, по якому 10 липня 
2019 року відкрито виконавче провадження № 59614612, що не впливає 
на характеристику лоту (а. с. 227, т. 1).
Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26 вересня               2019 року у справі № 725/5109/19 зупинено стягнення та реалізацію заставленого та описаного майна - приміщення боксів технічного обслуговування та автомийки по АДРЕСА_1 
і земельної ділянки, площею 0,1188 га, за цією самою адресою, кадастровий номер 7310136600:08:004:0011, номер лота 372098, за виконавчим листом № 725/4674/15-ц до набрання законної сили судового рішення за наслідками судового розгляду скарги ОСОБА_1  (а. с. 25, т. 1).
Вищевказана ухвала на електронну адресу приватного виконавця надійшла 26 вересня 2019 року, завірена судом копія - 01 жовтня 2019 року 
(а. с. 229, т. 1)
Судами встановлено, що примусове стягнення боргу за виконавчим листом Першотравневого районного суду м. Чернівців від 02 квітня 2019 року
№ 725/4846/15-ц про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) боргу 
у розмірі 2 180 053,60 грн, яке включає в себе звернення стягнення на майно боржника шляхом його реалізації, жодним судовим актом або іншим рішенням уповноваженого на це державного органу зупинено не було.
30 вересня 2019 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги 
з продажу лота № 372098, участь в яких узяло 5 допущених до торгів учасників, було зроблено 38 кроків, 2 з яких за особливою ставкою. Переможцем визнаний учасник № 12, який запропонував 5 361 301,82 грн, про що складений протокол № 434535 (а. с. 230-231, т. 1)
01 жовтня 2019 року ТОВ «Файн-Пром» (переможець) оплатив запропоновану ціну по лоту, 02 жовтня 2019 року приватним виконавцем був складений акт про реалізацію предмета іпотеки (а. с. 232-237, т. 1).
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Касаційні скарги ТОВ «Вакош», ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другоюстатті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог                               і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи 
чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної 
в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно 
до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода 
на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового 
або майнового права та інтересу.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження                       і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) ? сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб,                                   що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України,                      цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено,             що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна                               на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця ? учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна                               на публічних торгах, а відтак, є правочином.
Зазначений висновок узгоджується з положеннями статей 650, 655, частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять публічні торги                     до договорів купівлі-продажу.
Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною                            в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).
Разом із тим, оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.
Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України                                     «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна                           та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.
Відповідно до вищенаведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.
Пунктом 1 розділу VIIІ «Оформлення результатів електронних торгів» Порядку передбачено, що після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на вебсайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує 
на вебсайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів,                      та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно.                  Не пізніше наступного робочого дня Система розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця.                                   У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи ? переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону                                   (за наявності). У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження                                      та номер контактного телефону (за наявності). У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості.
У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі                          № 3-242гс16 викладено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі                     № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок про те, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав                       і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких                                є визнання прилюдних торгів недійсними.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України: від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада                        2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі                      № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16                              та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , виходив із того, що законні права позивача не було порушено, оскільки реалізація арештованого майна боржника здійснювалася в рамках зведеного виконавчого провадження, 
а не окремого, без порушень процедури проведення електронних (прилюдних) торгів.
Надаючи належну оцінку доводам касаційних скарг, Верховний Суд вважає такі висновки передчасними з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої вказаного Закону).
Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження (стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження»).
Пунктом 8 розділу VIII Інструкції закріплено, що за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості 
за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.
Порядок звернення стягнення на майно боржника визначено розділом VII Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. 
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Згідно з частинами першою, другою статті 56 Закону України 
«Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт 
на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Частиною третьою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться (частина шоста статті 57 указаного Закону).
Судами встановлено, що приватним виконавцем 10 липня 2019 року відкрито два виконавчі провадження: № 59513955 з виконання виконавчого листа № 725/4674/15-ц; № 59514612 з виконання виконавчого листа 
№ 725/4846/15-ц, які 29 серпня 2019 року об`єднано у зведене виконавче провадження № 59916364.
Опис і арешт майна боржника, про що складено постанову від 06 серпня 2019 року, якою було описано спірне нерухоме майно, проведено в межах виконавчого провадження № 59513955 (виконавчий лист № 725/4674/15-ц), тобто в межах окремого виконавчого провадження до об`єднання вказаних виконавчих проваджень у зведене. 
Постановою від 08 серпня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 725/4674/15-ц, тобто у виконавчому провадженні
№ 59513955.
23 серпня 2019 року приватним виконавцем здійснено повідомлення боржника та стягувача про вартість майна відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 4 031 054,00 грн. Указане повідомлення отримано позивачем.
Разом із цим, лише після вищевказаних дій приватного виконавця, 
29 серпня 2019 року виконавчі провадження № 59513955 та № 59514612 було об`єднано у зведене виконавче провадження № 59916364.
За заявкою приватного виконавця від 29 серпня 2019 року № 1284 спірне нерухоме майно передано на реалізацію ДП «Сетам» уже в рамках зведеного виконавчого провадження.
Суди попередніх інстанцій вказали, що реалізація спірного майна здійснювалася не в межах окремого виконавчого провадження, а в межах зведеного виконавчого провадження.
Проте, встановивши, що опис і арешт спірного майна боржника проведено 
в межах окремого виконавчого провадження № 59513955 (виконавчий лист № 725/4674/15-ц), судами не надано оцінки відповідним доводам сторін 
та не з`ясовано, чи приватним виконавцем виносилася постанова про опис 
і арешт майна боржника в межах іншого окремого виконавчого провадження - № 59514612 (виконавчий лист № 725/4846/15-ц), 
до об`єднання цих виконавчих проваджень у зведене, або у зведеному виконавчому провадженні. 
Колегія суддів вважає відповідні доводи касаційних скарг обґрунтованими. 
При цьому факт того, чи було накладено арешт на майно боржника лише 
в межах окремого виконавчого провадження, чи на загальну суму боргу 
за зведеним виконавчим провадженням має важливе правове значення 
для правильного вирішення спору.
Указане стосується і оцінки майна боржника, яка, із встановлених судами фактичних обставин справи, проводилася лише у виконавчому провадженні 
№ 59513955. 
Крім того, на підставі заяви АТ «ОТП Банк» від 12 вересня 2019 приватним виконавцем 17 вересня 2019 року винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 59513955 по виконанню виконавчого листа 
№ 725/4674/15-ц із зведеного виконавчого провадження № 59916364; 
у межах виконавчого провадження № 59513955 винесено постанову 
про повернення виконавчого листа № 725/4674/15-ц про стягнення суми боргу у розмірі 2 884 016,17 грн.
Однак, 20 вересня 2019 року приватний виконавець листом за № 1436 повідомив ДП «Сетам» про подальшу реалізацію лоту № 372098 у межах примусового виконання виконавчого листа № 725/4846/15-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 180 053,60 грн, по якому 
10 липня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59614612, 
що не впливає на характеристику лоту.
Надаючи оцінку ухвалі Першотравневого районного суду м. Чернівців 
від 26 вересня 2019 року у справі № 725/5109/19, суди попередніх інстанцій вказали, що цією ухвалою зупинено стягнення та реалізацію заставленого та описаного майна за виконавчим листом № 725/4674/15-ц (виконавче провадження № 59513955).
При цьому суди виходили також із того, що примусове стягнення боргу 
за виконавчим листом Першотравневого районного суду м. Чернівців 
від 02 квітня 2019 року № 725/4846/15-ц (виконавче провадження 
№ 59514612) про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) боргу у розмірі 2 180 053,60 грн не було зупинено.
Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, зазначив, що за наведених обставин у приватного виконавця були відсутні правові підстави для зупинення реалізації майна.
Однак, зі змісту вищевказаної ухвали районного суду вбачається, 
що судовим рішенням було зупинено стягнення за виконавчим листом                        № 725/4674/15-ц у рамках зведеного виконавчого провадження 
№ 59916364, а також реалізацію заставленого (іпотечного), арештованого 
і описаного майна - спірного майна.
Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 672/1389/18, провадження № 61-7175св20 погодився з висновками судів попередніх інстанцій у вказаній справі про визнання електронних торгів недійсними, 
у тому числі, із тих підстав, що спірне нерухоме майно на час проведення електронних торгів перебувало під забороною відчуження та реалізації 
на підставі чинної ухвалисуду про забезпечення позову. 
При цьому суди зазначили, що примусове стягнення боргу за виконавчим листом № 725/4846/15-ц (виконавче провадження № 59514612) включає 
в себе звернення стягнення на майно боржника шляхом його реалізації.
Разом із цим, не встановлено, чи указане стосується спірного нерухомого майна, чи примусове стягнення боргу за виконавчим листом 
№ 725/4846/15-ц (виконавче провадження № 59514612) включає в себе звернення стягнення на інше майно боржника, чи проводився опис й арешт такого майна, його оцінка, і в якому виконавчому провадженні такі дії здійснювалися.
Таким чином, зроблені судами попередніх інстанцій висновки щодо вирішення спору по суті є передчасними.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, не встановив усіх фактичних обставин справи та у порушення вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України не сприяв всебічному та повному з`ясуванню обставин справи.
Відповідно до пункту 1 частин третьої і четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи 
на новий розгляд є порушення норм процесуального права, 
що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Щодо клопотання про закриття касаційного провадження
 
У травні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника приватного виконавця ОСОБА_2 - адвоката Бурми С. В., про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Вакош».
Заявник вказує, що правові висновки щодо застосування норм права, 
які викладено у постановах Верховного Суду та на які посилається товариство у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, яка переглядається, а від правових позицій Верховного Суду України відступлено Великою Палатою Верховного Суду (пункт 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
Крім того, вважає безпідставними посилання товариства про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування інших норм права 
у подібних правовідносинах, так як судова практика Верховного Суду 
з відповідних питань уже сформована (пункт 4 частини першої статті 396 ЦПК України).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду  та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними (пункт 5 частини першої статті 396 
ЦПК України).
Разом із цим, касаційна скарга ТОВ «Вакош» містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389           ЦПК України. Колегія суддів вважає, що, з урахуванням поданих касаційних скарг, відповідним правовим висновкам Верховного Суду України 
та Верховного Суду, на які посилаються заявники та які стали підставою для відкриття касаційного провадження, необхідно дати правову оцінку під час касаційного перегляду справи, а тому Верховний Суд відмовляє 
у задоволенні вказаного клопотання.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича - адвоката БурмиСергія Валерійовича, про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вакош» відмовити.
Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Вакош», ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 листопада 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 березня 2021 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
Б. І. Гулько 
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець