ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2021 р.           Справа№ 927/453/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Руденко  М.А. 

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,                   
за участю представників: 
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув,  
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ревелін інформейшн" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області   від   02.06.2021 про відмову у забезпеченні позову у справі №927/453/21 (суддя Шморгун В.В.) за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю   "Юридична компанія "Ревелін інформейшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки" про    стягнення 80 917,13 грн.                                         
                 
ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ревелін інформейшн" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки", у якому позивач просить суд:
- стягнути з відповідача 49 999,75 грн боргу за надані юридичні послуги, 24 999,87 грн штрафу, 1 672,59 грн 3% річних та 4 244,92 грн інфляційних втрат;
- зазначити в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати 3% річних, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за такою формулою: "Борг * Кількість днів прострочення * 3/100%/365 днів", та інфляційних збитків за формулою "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу * Індекс інфляції / 100% - Сума боргу; Загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків" до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму 3% та інфляційних збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ревелін інформейшн";
- стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №10/09/2018-1 про надання юридичних послуг від 10.09.2018 та додаткової угоди № 1 від 16.03.2020 до нього.
Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій він просить:
- з метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили накласти арешт з державною реєстрацією арешту в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на рухоме майно, а саме: екскаватор гусеничний (реєстраційний номер: 14221СВ, марка DOOSAN SOLAR 225LC-V, рік випуску: 2008 рік, заводський номер: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_8);
- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки", ідентифікаційний код 32512456, місце знаходження: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Індустріальна, буд. 2, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які прямі або опосередковані дії щодо відчуження, міни, передачі в заставу, передачі у будь-який спосіб іншим особам рухомого майна, а саме: екскаватор гусеничний (реєстраційний номер: 14221СВ, марка DOOSAN SOLAR 225LC-V, рік випуску: 2008 рік, заводський номер: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_8).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту рухомого майна - екскаватору гусеничного, є такі обставини:
1. Згідно з відомостями з офіційного сайту ДПС України "Електронний кабінет" TOB "БУ-1 Прилуки" анульовано статус платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу 12.12.2018.
У зв`язку з цим, TOB "БУ-1 Прилуки" в подальшому не зможе виконувати господарські операції відповідно до КВЕДів, оскільки не є платником ПДВ і не відповідає критеріям ст. 181 Податкового кодексу України (дані реєстру платників ПДВ додаються).
2. TOB "БУ-1 Прилуки" не отримує кореспонденцію за своєю юридичною адресою: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Індустріальна, буд. 2, тобто фактично існує лише формально (копії конвертів додаються).
3. Згідно з інформаційною довідкою №255368975 від 05.05.2021 за TOB "БУ-1 Прилуки" обліковуються такі об`єкти на праві власності, а саме:
- нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: с. Івківці, вул. Прилуцька, 11; реєстраційний номер майна: 25971383;
- нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Івківці, вулиця Прилуцька, буд. 11, загальною площею 146,1 кв.м;
- нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості,           що знаходиться за адресою: Чернігівська, область, Прилуцький район, с. Івківці, вул. Прилуцька, буд. 11, загальною площею 102,6 кв.м, реєстраційний номер майна:25971436.
Нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки" наявне, але на все нерухоме майно, накладено арешт.
4. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини за ТОВ "БУ-1 Прилуки" обліковується рухоме майно - екскаватор гусеничний (реєстраційний номер: НОМЕР_2 , марка DOOSAN SOLAR 225LC-V, рік випуску: 2008 рік, заводський номер: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_8).
Вказане рухоме майно, яке належить відповідачу на праві приватної власності, обліковується на його балансі та є в його реальному володінні, виставлене на продаж, що підтверджується наданими оголошеннями, розміщеними на торговельному майданчику https://auto.ria.com/uk/auto_doosan_solar_29851098.html.
Позивач зауважує, що у свідоцтві про реєстрацію права власності на зазначений екскаватор заводський номер (VIN-код) НОМЕР_1 , тобто містить літеру "О", однак на сайті "AUTO.RIA", де розміщено оголошення про продаж зазначеного екскаватора, VIN-код містить цифру " 0", а не літеру "О", а саме DHKHEMX0х70хххх14.
Згідно з листом Державної митної служби України від 15.07.2018 №14/922-ЕП структура і зміст VIN-коду визначаються міжнародним стандартом ISO 3779-1983, гармонізованим з державним стандартом України ДСТУ 3524-97, обов`язкового застосування в Україні, якими передбачено, що у разі визначення VIN-коду  недопустимо використання великих букв латинського алфавіту "І", "O", "Q".
Позивач вважає, що під час створення та присвоєння заводського номера (VIN-коду) зазначеного транспортного засобу була допущенна помилка, а екскаватор, який належить на праві власності у відповідача, та екскаватор, виставлений на продаж у вигляді розміщеного на сайті "AUTO.RIA" оголошення, є одним і тим же.
5. 27.04.2021 відбулася зміна складу засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки"  (витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадська формувань додається).
6. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру боржників Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження №65320920 стосовно стягнення коштів з TOB "БУ-1 Прилуки" (роздруківка з Єдиного державного реєстру боржників додається).
Вказане дає підстави вважати, що відповідач є неплатоспроможним і не має коштів на рахунках, а в межах цього виконавчого провадження за рахунок нерухомого майна можуть бути задоволені вимоги іншого стягувача, тобто відповідач буде позбавлений права власності на це нерухоме майно.
Так, на думку позивача, зазначені обставини свідчать про те, що рішення суду (у разі його задоволення) буде неможливо виконати через те, що фактично господарська діяльність не здійснюється по вказаним причинам.
Також, позивач посилається на те, що ТОВ "Юридична компанія "Ревелін інформейшн" зверталося до відповідача з претензією № 23/03/2020-002 від 23.03.2020 про сплату заборгованості, в якій просило повернути кошти на поточний рахунок. Останній, в свою чергу, надав відповідь, якою підтвердив суму заборгованості та зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок суму заборгованості у розмірі 49  999,75 грн. 
Враховуючи викладене, на думку позивача, забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно - екскаватор гусеничний є співмірним і збалансованим заходом, вжиття якого гарантуватиме виконання рішення суду про стягнення вказаної суми з відповідача, відповідає меті забезпечення грошових вимог позивача і водночас не порушить майнових прав ні відповідача, ні інших осіб.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.06.2021 у справі №927/453/21 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Вказана ухвала мотивована тим, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та заяву про забезпечення позову задовольнити.
Апелянт зазначає, що грошові кошти  на рахунках ТОВ "БУ-1 Прилуки" відсутні, проте наявне рухоме майно, яке за доводами скаржника, відповідач намагається продати.
Сторони своїм правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористались, хоча  про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належнім чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми в даному судовому засіданні від  сторін  до суду не надійшло.
Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з огляду на те, що неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст.  137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
  Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від    17.12.2018 у справі                        №914/970/18.
Також, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом. Такий правовий висновок викладено в пункті 8.9 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19.
З урахуванням предмету позову у даній справі -  стягнення заборгованості у розмірі 80 917,13 грн., звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову (грошові кошти), може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірним договором, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірним договором або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.
Позивач зазначаючи про те, що грошові кошти  на рахунках ТОВ "БУ-1 Прилуки" відсутні, не надає жодних доказів на підтвердження цього, проте вказує, що наявність відкритих виконавчих проваджень свідчить про неплатоспроможність боржника.
Колегія суддів зазначає, що заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Як вже було вказано, доказів відсутності у відповідача  грошових коштів для виконання спірних зобов`язань заявником суду не подано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано неможливість застосування саме такого виду забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, що безпосередньо пов`язано з предметом спору.
Позивач у своїй заяві просить накласти арешт на рухоме майно - екскаватор гусеничний, вважаючи, що відповідачем здійснюються заходи з його продажу шляхом подання оголошення на сайті "AUTO.RIA".
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 12.10.2011 ТОВ "БУ-1 Прилуки" є власником екскаватору гусеничного, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки DOOSAN SOLAR 225LC-V, 2008 року випуску, заводський номер: НОМЕР_4 , двигун НОМЕР_8.
Позивач вважає, що саме цей транспортний засіб відповідач намагається продати в мережі Інтернет, на підтвердження чого надав скріншот оголошення з сайту "AUTO.RIA".
Зі змісту цього оголошення вбачається, що продавець "Микола" (м. Прилуки Чернігівської області, контактний номер телефону НОМЕР_5 ) виставив на продаж екскаватор навантажувач DOOSAN SOLAR 225LC-V 2008 року випуску, VIN-код НОМЕР_6 , за ціною 120   000,00 грн.
При цьому, таке оголошення не містить будь-якої ідентифікації чи встановлення особи користувача (продавця), який розміщує оголошення, окрім зазначення контактного номеру телефону.
У витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відповідача міститься інформація для здійснення зв`язку, а саме вказаний номери телефону: НОМЕР_7 .
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. 
Таким чином, достовірно встановити особу, яка розмістила це оголошення, не видається за можливе. 
Щодо предмету продажу, який, на думку позивача, належить відповідачу, слід зазначити  наступне.
У наданому оголошенні вказаний VIN-код екскаватора - DHKHEMX0х70хххх14, тобто 9, 12-15 позиції цього коду не зазначені (скриті).
Відповідно до листа Державної митної служби України від 15.07.2018 №14/922-ЕП, на який посилається позивач, VIN-код транспортного засобу являє собою структуроване поєднання літеро-цифрових позначень, що надається виробником транспортному засобу з метою його ідентифікації.
Структура і зміст VIN-коду визначаються міжнародним стандартом ISO 3779-1983, гармонізованим з державним стандартом України ДСТУ 3524-97 обов`язкового застосування в Україні.
У разі визначення VIN-коду вищезазначеними стандартами передбачено використання арабських цифр і великих букв латинського алфавіту (за винятком букв: "I", "O", "Q").
Структура VIN-коду складається із трьох частин:
- міжнародний код виробника транспортного засобу (World Manufacturers Identification) - перші три позиції;
- описова частина (Vehicle Description Section) - з 4 по 9 позицію;
- розпізнавальна частина (Vehicle Identification Section) - з 10 по 17 позицію. 
Сукупність знаків з першої до дев`ятої позиції VIN-коду дає змогу визначити марку і модель транспортного засобу.
Отже, перші вісім позицій у VIN-коді екскаватора, які зазначені в оголошенні, визначають лише виробника автотранспортного засобу, марку, модель автомобіля, кодовані дані про  тип автомобіля, його конструкцію, тип кузова, тип двигуна, конструкцію приводу, робочий об`єм двигуна тощо, тобто загальні характеристики, які будуть однакові і для інших транспортних засобів цієї ж марки та моделі з однаковими технічними характеристиками.
Усіх позицій розпізнавальної частини VIN-коду екскаватора, які дають змогу однозначно ідентифікувати конкретний транспортний засіб, в оголошенні не вказано, а відтак неможливо достеменно встановити, що виставлений на продаж екскаватор належить саме відповідачу.
Таким чином, позивач не довів належними доказами того, що оголошення, розміщене за посиланням: https://auto.ria.com/uk/auto_doosan_solar_29851098.html, стосується майна, яке належить відповідачу на праві власності, а відтак і не довів вчинення відповідачем дій, спрямованих на його відчуження.
Також, колегія суддів зазначає, що  анулювання відповідачу статусу платника ПДВ, не отримання ним за своєю юридичною адресою кореспонденції,  зміна складу засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки", а також невиконання вимог позивача про сплату заборгованості  не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки наведені обставини жодним чином не свідчать про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі у разі невжиття обраного позивачем заходу забезпечення. 
Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів, які б могли підтвердити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  її заявника - позивача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Ревелін інформейшн"  залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області   від   02.06.2021 про відмову у забезпеченні позову у справі №927/453/21 - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови  складено: 06.12.2021 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                М.А. Руденко