Ухвала
 
01 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 686/18616/19
провадження № 61-18647ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання незаконною вимоги про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною вимогу Комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості за послуги з опалення в сумі 7 003,09 грн, станом на 01 червня 2019 року.
Позивач посилався, що він є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому 
з метою отримання субсидії із запровадженням монетизації 25 травня 2019 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення з питання призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на неопалювальний період з 01 травня 2019 року, проте йому відмовлено у призначенні субсидії на вказаний період, у зв`язку із заборгованістю з оплати комунальних послуг МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Після звернення до МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» 01 липня 2019 року йому видано довідку про наявну у нього заборгованість з теплопостачання, станом на 01 червня 2019 року, яка становить 7 003,09 грн. Позивач вказував, що з таким розрахунком він не погодився 
і вважає, що така вимога комунального підприємства є незаконною, оскільки 
у розрахунок суми цієї заборгованості включені послуги з опалення та гарячого водопостачання до 01 червня 2016 року, тобто, поза межами строку позовної давності. Крім того, в період з 01 червня 2016 по грудень 2017 року субсидія була повернута до бюджету, а тому не може бути заборгованістю. Відтак повернуті до бюджету 1 499 грн не можуть вважатися заборгованістю, таким чином відповідач неправильно нарахував йому розмір заборгованості, оскільки включив до цієї суми заборгованість, яка існувала до 2015 року у сумі 3 541,36 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 
21 жовтня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 
21 жовтня 2021 року, у якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.  
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом спору у зазначеній справі є вимоги про визнання незаконною вимоги про стягнення заборгованості.
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету спору, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання незаконною вимоги про стягнення заборгованості.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат