П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7341/19	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Шляхтицького О.І. ,  Єщенка О.В. 
за участю секретаря: Пономарьової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2021р. у справі №420/7341/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Хіллдом Логістікс” до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.09.2019р. №0042891414

У С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Хіллдом Логістікс” звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 04.09.2019р. №0042891414.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що під час проведення позапланової перевірки податковим органом не проводились будь-які дослідження, описи, посилання на оформлення господарських операцій в рамках договорів транспортно-експедиторського обслуговування та договорів про надання послуг, які були отримані безпосередньо позивачем. Не проведено аналізу формування витрат замовників таких послуг та власних витрат ТОВ “Хіллдом Логістікс”, які відносяться до собівартості наданих послуг. В акті перевірки відсутні будь-які ревізійні дії про дослідження первинної документації, зобов`язальних документів, відповідних регістрів бухгалтерського обліку тощо. Означене, на думку позивача, вказує на вибірковість проведення перевірки та викривлення остаточних показників результатів господарської діяльності платника податків. Як стверджував позивач, в межах виконання послуг експедиторського обслуговування ТОВ “Хіллдом Логістікс” виступало як посередник, тобто під час надання послуг грошові кошти від замовників транзитом переходили на користь третіх осіб. При цьому, ТОВ “Хіллдом Логістікс”  до складу доходу віднесено отриману комісію від наданих замовникам послуг. Отримані ж ТОВ “Хіллдом Логістікс” грошові кошти, які надходили на користь інших виконавців не відносились до складу доходу. Отже, витрати понесені безпосередньо експедитором під час надання послуг можуть відноситися до складу витрат собівартості одночасно з визначенням доходу для отримання якого вони здійсненні. Позивач наголошував, що в межах спірних правовідносин ТОВ “Хіллдом Логістікс” витрачало власні грошові кошти, у зв`язку з чим такі витрати цілком правомірно відображались в обліку платника податку. Крім того, позивач акцентував увагу суду першої інстанції на тому, що податковим органом не визнано лише частину витрат ТОВ “Хіллдом Логістікс” по господарським правовідносинам з постачальниками, які були включені до собівартості транспортно-експедиторських послуг.
Відповідач з позовними вимогами не погоджувався з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що ТОВ “Хіллдом Логістікс” до складу витрат включено витрати на оплату послуг (робіт) інших осіб, а саме: ДП «Адміністрація морських портів», «Одеська ПАТ «Укралізниця», ТДВ «Альянс Україна, Бруклін Київ порт», ТОВ «Евротермінал», ЄЦР ПАТ «Укрзалізниця», ТОВ «Чорноморський річний порт», КРАИНА Страхова компанія, ДП «КТО», Одеська митниця, Одеська регіональна торгово-промислова палата, ТОВ «ППЛ 33-35», СК «Респект», СК «Фідель», яких залучено до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування, які фактично є витратами замовників транспортно-експедиційних послуг та їх відшкодування не є платою експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. 
Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом позивачем до суду першої інстанції подано відповідь на відзив, у якому увагу окружного адміністративного суду акцентовано на висновку експерта №449 від 09.01.2020р. Решта обґрунтувань відповіді на відзив дублює зміст позовної заяви.  
Згідно із поданими до суду першої інстанції та наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями ГУ ДПС в Одеській області, з метою запобігання упередженості експерта, експертиза мала бути призначена судом в межах розгляду справи №420/7341/19 та доручена Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Також, на думку відповідача, дослідження наведені у висновку судово-економічної експертизи від 09.01.2020р. №449 не спростовують висновків акта перевірки від 09.08.2019р. №447/15-32-14-14/33139545. Інші частина пояснень дублює зміст відзиву на позовну заяву.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року у справі № 420/7341/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Хіллдом Логістікс” – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 04.09.2019 року №0042891414.
Задовольняючи позовні вимоги окружний адміністративний суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин ТОВ “Хіллдом Логістікс” понесено власні витрати, які не оплачувались замовниками. Вартість таких послуг в подальшому на користь остаточного замовника ТОВ “Хіллдом Логістікс” не перевиставлялися та такі витрати цілком правомірно відображались лише в обліку ТОВ “Хіллдом Логістікс”.
Не погодившись із рішенням окружного адміністративного суду відповідачем подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи у їх сукупності, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області зазначено, що ТОВ “Хіллдом Логістікс” до складу витрат включено витрати на оплату послуг (робіт) інших осіб, а саме: ДП «Адміністрація морських портів», «Одеська ПАТ «Укралізниця», ТДВ «Альянс Україна, Бруклін Київ порт», ТОВ «Евротермінал», ЄЦР ПАТ «Укрзалізниця», ТОВ «Чорноморський річний порт», КРАИНА Страхова компанія, ДП «КТО», Одеська митниця, Одеська регіональна торгово-промислова палата, ТОВ «ППЛ 33-35», СК «Респект», СК «Фідель», яких залучено до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування, які фактично є витратами замовників транспортно-експедиційних послуг та їх відшкодування не є платою експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У актах виконаних робіт не конкретизовано суми витрат. При цьому, звіти експедитора позивачем не складалися.
Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом позивачем до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, у якому акцентовано увагу колегії суддів на обґрунтованості рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року у справі № 420/7341/19. При цьому, на думку ТОВ «Хіллдом Логістікс» відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано висновків суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням такого.
Зокрема, колегією суддів установлено, що у період з 29.07.2019р. по 02.08.2019р. на підставі направлень, відповідно до п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 19.07.2019р. №5804, фахівцями податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Хіллдом Логістікс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. 
За наслідками вищеозначеної перевірки Головним управлінням ДФС Одеській області складено акт «про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Хіллдом Логістікс» податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток» від 09.08.2019р. №447/15-32-14-14/33139540, у висновках якого наголошено на заниженні ТОВ «Хіллдом Логістікс» у 2018р. податку на прибуток у сумі 2040651грн., внаслідок чого порушено вимоги ПСБО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999року №318, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України.
На підставі вказаного акта перевірки від 09.08.2019р. №447/15-32-14-14/33139540, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 04.09.2019р. №0042891414.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186    цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначено Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність», який спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення.
Статтею 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;
Транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування;
Експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;
Клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору;
Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.
Згідно із статтею 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування.
Транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України.
Статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.
Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зовнішньоекономічні договори (контракти) транспортного експедирування повинні відповідати вимогам законодавства про зовнішньоекономічну діяльність.
Для систематичного надання послуг експедитора можуть укладатися довгострокові (генеральні) договори транспортного експедирування.
У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.
За договором транспортного експедирування експедитор може організувати перевезення за одним товарно-транспортним документом вантажів кількох різних клієнтів, які прямують з одного пункту відправлення та/чи в один пункт призначення, за умови, що експедитор виступає від імені усіх цих клієнтів як вантажовідправник та/чи вантажоодержувач.
Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.
Так, апеляційним судом установлено, що у період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. ТОВ «Хіллдом Логістікс» (Експедитор) мало фінансово-господарські правовідносини з такими підприємствами: ДП «Адміністрація морських портів», «Одеська ПАТ «Укралізниця», ТДВ «Альянс Україна, Бруклін Київ порт», ТОВ «Евротермінал», ЄЦР ПАТ «Укрзалізниця», ТОВ «Чорноморський річний порт», КРАИНА Страхова компанія, ДП «КТО», Одеська митниця, Одеська регіональна торгово-промислова палата, ТОВ «ППЛ 33-35», СК «Респект», СК «Фідель» (Клієнти).
У межах даних правовідносин ТОВ «Хіллдом Логістікс» надавало своїм контрагентам транспортно-експедиторські послуги, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними правочинами. 
З урахуванням системного аналізу чинних законодавчих приписів колегією суддів установлено, що витрати по наданню транспортно-експедиторських послуг відшкодовуються на користь Експедитора його Клієнтом.
Як стверджує позивач, під час надання транспортно-експедиторських послуг у ТОВ «Хіллдом Логістікс» виникли додаткові витрати, які платником податку було відображено у податковій звітності з податку на прибуток за 2018р.
Натомість, колегією суддів установлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ТОВ «Хіллдом Логістікс», у межах спірних правовідносин, додаткових витрат.
Зокрема, з матеріалів справи убачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом на адресу ТОВ «Хіллдом Логістікс» скеровувався запит про надання пояснень та копій документів від 30.07.2019р. №1, за наслідками розгляду якого Товариством позивача підготовлено відповідь від 31.07.2019р. про надання регістрів бухгалтерського обліку картки рахунків за період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р., по рахункам 361, 362, 631, 6851, 91, 92, 903, 94, 70, 71.
Водночас, за результатами розгляду запиту податкового органу від 30.07.2019р. №3, ТОВ «Хіллдом Логістікс» надано відповідь від 31.07.2019р., у якій зазначено, що на підприємстві Звіти експедитора не складаються.
Згідно із положеннями статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. 
Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. 
Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. 
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Отже, колегією суддів установлено, що положеннями чинного законодавства визначено документи, які підтверджують витрати експедитора.
Разом з тим, як з`ясовано апеляційним судом та зазначено вище, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження додатково понесених ТОВ «Хіллдом Логістікс» витрат, які не було відшкодовано його контрагентами за наслідками виконання умов договорів транспортного експедирування.
Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, у податкових спорах тягар доказування необґрунтованості податкової вигоди покладено на суб`єкта владних повноважень, стосуються загальної концепції доказування у податкових спорах.
При цьому, у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що платником податку неправомірно сформовано витрати, а надані платником податку документи містять інформацію, що не відповідає дійсності, такий платник податків має спростовувати означені доводи суб`єкта владних повноважень. 
На підтвердження понесення додаткових витрат, які, як стверджує позивач, не відшкодовано його контрагентами, платник податку повинен мати відповідні належним чином оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечність доводів ТОВ «Хіллдом Логістікс». 
Однак, у межах розгляду даної справи позивачем не спростовано наведених фахівцями контролюючого органу в акті перевірки від 09.08.2019р. №447/15-32-14-14/33139540 обставин та не доведено наявності у ТОВ «Хіллдом Логістікс» додаткових витрат, які не відшкодовано його контрагентами за наслідками виконання умов договорів транспортного експедирування.
Відтак, беручи до уваги наведене, а також з метою уникнення подвійного оподаткування та покладення на Державу додаткового тягаря у вигляді податкового відшкодування, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Хіллдом Логістікс» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 04.09.2019р. №0042891414 задоволенню не підлягають.
Установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини, у системному зв`язку із законодавчими приписами, у повному обсязі спростовують наведені в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року у справі № 420/7341/19 висновки та викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи позивача.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.
Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Відтак, у зв`язку із тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року у справі № 420/7341/19 підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року у справі № 420/7341/19 скасувати та прийняти нове судове рішення.
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Хіллдом Логістікс” до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.09.2019р. №0042891414 відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії   судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано колегією суддів 29.11.2021р.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Шляхтицький О.І.    Єщенко О.В.