КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                         Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/4457/2021             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                          Справа № 758/11815/21
02 листопада 2021 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Сливченко Юлії Вікторівни на постанову Подільського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року   в справі про  адміністративне правопорушення  за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в:
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з такою постановою  суду першої інстанції, 23 вересня 2021 року захисник  ОСОБА_1 Сливченко Юлія Вікторівна подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року та закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та винесено щодо неіснуючої особи.
Зазначає, що ні суд першої інстанції, ні працівники поліції не перевірили та не встановили особу ОСОБА_1 ,  яка дійсно керувала транспортним засобом.
Вказує на те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відмовлялась від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак заперечувала щодо проходження його з допомогою газоаналізатора «Драгер», оскільки на її вимогу їй не було надано документи на нього (сертифікацію приладу).
Зазначає, що ОСОБА_1 вимагала проходження огляду в медичному закладі, проте працівники поліції їй відмовили в наданні направлення та запропонували затримати ОСОБА_1 та доставити на огляд в своєму автомобілі.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 , зважаючи на пізній час та агресивне спілкування працівників поліції, маючи побоювання, що працівники поліції можуть завдати шкоду її життю та здоров`ю відмовилась сісти в їх автомобіль, однак вона була готова прибути в медичний заклад разом з поліцією або без них за допомогою служби таксі, що зафіксовано на відео.
Вказує на те, що ОСОБА_1 була не згодна зі складеним протоколом та заперечувала вживання алкогольних напоїв, про що вона зазначила в самому протоколі.
Звертає увагу, що відеозапис з бодікамери АА 00277 не є безперервним та наданий в шести відео фрагментах, а отже такий доказ не може бути належним та допустимим.
Посилається на те, що існують розбіжності в часі зазначеному в протоколі та часі, який зафіксовано на бодікамері АА 00277.
В судовому засіданні захисник  ОСОБА_1 Сливченко Юлія Вікторівна   повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. 
  ОСОБА_1 в судове засідання  не з`явилась, про день та час слухання справи  судом повідомлена, а тому суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності.
 Заслухавши доповідь судді , перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Сливченко  Юлії  Вікторівни, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та наклалаючи на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, суд першої інстанції посилався на доведеність  вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1,  Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735.
Згідно з п.п.8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Визнаючи ОСОБА_1 винною  за ч.1 ст.130  КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 202693 від 01 липня 2021 року,  в якому викладені обставини вчинення правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (яке відповідає встановленим до нього вимогам, зокрема, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015); інформацією, яка розміщена на CD - диску, на якому детально зафіксовано обставини, за яких було запропоновано особі пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та з яких причин особа такий огляд не пройшла.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №202693, складеного інспектором роти №4, батальйону № 4, полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Пальчиком Ігорем Віталійовичем,  01 липня 2021 року, о 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mercedes- Benz CLK 200», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Нижній Вал 1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування  під впливом  лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції  вбачається, що  ОСОБА_1 було видано направлення  до КНП КСМНКЛ " Соціотерапія" для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як в результаті  огляду, проведеного поліцейським, у неї були виявлені ознаки  алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
Проте, від проходження такого огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась. 
З дослідженого судом відеозапису  з бодікамери поліцейського БК АА 00277 також вбачається, що  ОСОБА_1   відмовилась  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку і на місці  зупинки за допомогою приладу Драгер і  у вказаному в направленні медичному закладі.
    З постанови про накладення адміністративного стягнення  по справі про адміністративне  правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване  не в автоматичному режимі серія  ЕАН № 4428822 вбачається, що  01.07.2021 року   ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mersedes-Bens CLK 200 , номерний знак  НОМЕР_1 по вул. Нижній Вал,1 в м.Києві  здійснила проїзд на вимкнену додаткову секцію  світлофору, а також не мала при собі реєстраційних документів на даний транспортний засіб, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене  частиною 2 статті 122-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі  510,00 грн..
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Аналізуючи вказані вимоги закону та  досліджені докази, апеляційний суд вважає, що  суд першої інстанції прийшов до вірного та обгрунтованого висновку  про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ні суд першої інстанції, ні працівники поліції не перевірили та не встановили особу ОСОБА_1 , яка дійсно керувала транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 202693 особу  ОСОБА_1 було встановлено на підставі водійського посвідчення НОМЕР_2 . ОСОБА_1 ознайомлювалась із зазначеною постановою про адміністративне правопорушення, проте ніяких зауважень з цього приводу не зазначила. Також з відеозапису з нагрудної боді камери не вбачається, що ОСОБА_1 повідомляла працівників патрульної поліції, що після укладення шлюбу вона змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . З наданої до апеляційного суду  копії  свідоцтва про шлюб  серія НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації  актів цивільного стану  Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві  07 березня 2008 року  вбачається, що  після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6   ОСОБА_1 змінила прізвище на  ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги  про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відмовлялась від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак заперечувала щодо проходження  огляду на стан  алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Драгер», оскільки на її вимогу їй не було надано документи на нього (сертифікацію приладу),  суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що ОСОБА_1 було запропоновано працівником поліції проїхати для проходження  огляду до медичного закладу охорони здоров`я у супроводі працівників поліції, отже, якщо у  водія були сумніви щодо справності спеціального технічного приладу «Драгер», то  вона мала можливість проїхати до медичної установи для проходження огляду, проте відмовилась від цього.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги  про те, що  ОСОБА_1   відмовилась  сісти в автомобіль працівників поліції для доставки її працівниками поліції до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, так як, зважаючи на пізній час та агресивне спілкування працівників поліції з нею, вона  мала побоювання, що працівники поліції можуть завдати шкоду її життю та здоров`ю, однак вона була готова прибути в медичний заклад разом з поліцією або без них за допомогою служби таксі,  так як  в справі відсутні докази того, що  працівники поліції  агресивно спілкувались з ОСОБА_1 , а доводи про те, що працівники поліції можуть завдати шкоду її життю та здоров`ю  є надуманими.
Крім того, відповідно до ч. 4,5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до наказу 09.11.2015  № 1452/735 Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 п. 17 розділу ІІІ зазначеної Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, що узгоджується з ч. 4 ст. 266 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що існує розбіжність в часі, зазначеному в протоколі та  в часі, який зафіксовано на бодікамері АА 00277, суд апеляційної інстанції відхиляє оскільки вказаний довід не спростовує правильності висновків суду першої інстанції.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.
Керуючись  ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Сливченко Юлії Вікторівни залишити без задоволення
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року   залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  

 
Суддя: