ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19975/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 листопада 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                       головуючого - судді:                       Собківа Я.М.,    
                                             суддів:                       Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,
                  за участю секретаря:                       Масловської К.І.,              

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН" до подання позовної заяви звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, у якій просило зупинити дію наказу Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року" (зі змінами та доповненнями внесеними наказами від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341) відносно ТОВ "РТС" до набрання законної сили рішенням по справі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року заяву задоволено повністю.        
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року та прийняти нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.    
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягаэ задоволенню, виходячи з наступного.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
За змістом      статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
За правилами частини 1  статті 77 КАС України  тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову з наданням відповідних доказів покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.
Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову. 
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "РТС" отримало спеціальний дозвіл на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка), родовища Південно-Євгеніївська площа, строком на 20 років.
Наказом від 21.10.2020 №462 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року. 
Наказом Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020   року №462   "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року" зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року.
Цим же наказом заявнику надано 30 календарних днів для усунення порушень.
Відповідно до наказу від 11 листопада 2020 року №503 відтерміновано дату зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року, наданого ТОВ "РТС".
Згодом, наказом Держгеонадра від 29 квітня 2021 року №341 відповідно до пункту 21   Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету України від 30 травня 2011 року №615, у зв`язку з порушенням особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині своєчасної та в повному обсязі сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету України, відтерміновано дату зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та частково замінено підстави зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, доповнино перелік порушень та підстав для зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.
Таким чином, наказами від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341 внесені зміни в частині строків та підстав до основного наказу - Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020   року №462   "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011   року". 
Відповідно до пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615   (далі по тексту - Порядок), встановлено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Міндовкілля, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у вичерпних випадках.
Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.
Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню надзвичайної ситуації або усуненням її наслідків.
Таким чином, враховуючи зупинення дії спеціального дозволу, заявник зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом, однак, зобов`язаний проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню надзвичайної ситуації або усуненням її наслідків.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд встановив, що ТОВ "РТС" займається видобуванням природнього газу (КВЕД 06.20). Як вказує заявник, основним джерелом його доходу є реалізація видобутого газу.
Враховуючи зупинення дії спеціального дозволу та обов`язок заявника зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції про те, що це може викликати втрату дохідної частини підприємства, зумовити зупинку виплат співробітникам, виконання зобов`язань за договорами оренди транспортних засобів, земельних ділянок та будівель, зупинити технологічний режим видобування газу, де повна непланова зупинка видобування може негативно вплинути на навколишнє середовище місцевості.
Разом із тим, після зупинення дії дозволу надрокористувач має право проводити на ділянці надр роботи, проте, така діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик та не на повну потужність, що, у разі запобіганням виникненню надзвичайних ситуацій або усунення наслідків таких ситуацій, може спричинити додаткові витрати для заявника.
Також слід зазначити, що оскільки зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків, ТОВ "РТС" без здійснення господарської діяльності додатково змушене буде проводити відповідні роботи, що вимагає відповідних фінансових та трудових ресурсів. 
Крім того, у випадку ймовірного задоволення позову та скасування наказів Держгеонадра заявник, у випадку негативних наслідків внаслідок зупинення дії спеціального дозволу, може звернутись з окремим самостійним позовом до Держгеонадра щодо відшкодування шкоди та збитків відповідно до статті 1174 Цивільного кодексу України. 
З огляду на зазначене, колегія суддів підтримує позицію Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що відшкодування шкоди (збитків чи упущеної вигоди), пред`явлене до суду у випадку скасування наказів, ляже тягарем на державний бюджет, а захист майнових прав заявника (відшкодування шкоди) не буде можливим в межах даної судової справи та потребуватиме ініціювання нового самостійного позову, сплати судового збору за подання заяви майнового характеру, що значно ускладнить відновлення порушених прав заявника. 
В матеріалах справи містяться копії звернень заявника до Держгеондара про відтермінування зупинення спеціального дозволу, зокрема у зв`язку із значними витратами підприємства на дотримання екологічної безпеки, невиплатою заробітної плати та можливими витратами бюджету через зупинення господарської діяльності. 
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав ТОВ "РТС", за захистом яких він має намір звернутися до суду, зокрема завдати йому збитків ще до відкриття провадження у справі щодо оскарження наказів Держгеонадра, що є достатньою підставою для забезпечення позову відповідно до пункту 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
А отже, наявні правові підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу про зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року" (зі змінами та доповненнями внесеними наказами від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341) в частині, що стосується ТОВ "РТС".
Отже, незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин створює очевидну небезпеку та ускладнення ефективного захисту (поновлення) оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Отже, забезпечення позову у даній справі не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючої системи у якій позивач реалізує свої професійні права до набрання законної сили рішенням у даній справі.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Отже, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.      315, ч. 1 ст.      316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями   312,   315,   316,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.     
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року залишити без змін.      
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

             Головуючий суддя                                                                               Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 18 листопада 2021 року.