ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" листопада 2021 р.                                      Справа №910/735/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Шапрана  В.В. 

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.
представники сторін згідно з протоколом судового засідання
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 (повний текст складено 09.07.2021)
у справі №910/735/21 (суддя Ягічева Н.І.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії"
про стягнення 857 228,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бараш Борис Борисович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" (далі - ТОВ "Міжнародний центр нейрохірургії") заборгованості у розмірі 857 228,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 15.12.2017 №15/12/17, в частині своєчасної оплати за виконані та прийняті роботи, а також неналежним здійсненням авансування робіт, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 857 228,60 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/735/21 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання останнім робіт, зазначених в акті за березень 2020 року. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФОП Бараш Б.Б. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з порушенням за неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021 апеляційну скаргу ФОП Бараша Б.Б. на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/735/21.
8 вересня 2021 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/735/21.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського від 04.10.2021 суду, в зв`язку із перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Витягом з повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, справу №910/2834/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В.,    Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 поновлено ФОП Барашу Б.Б. строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Бараша Б.Б. на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/735/21. Справу призначено до розгляду на 04.11.2021.
3 листопада 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, від ТОВ "Міжнародний центр нейрохірургії" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін
В судовому засіданні 04.11.2021 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення. Представник відповідача заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити оскаржуване рішення без змін.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, заслухавши пояснення представників сторін, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2017 між ТОВ "Міжнародний центр нейрохірургії" та ФОП Барашем Б.Б. укладено договір №15/12/17, за умовами якого відповідач доручає, а позивач бере на себе обов`язки здійснити власними і залученими силами якісно, у встановлені договором строки, роботи з влаштування систем вентиляції на об`єкті: "Реконструкція нежитлових приміщень під медичний центр по вул. Обухівській, 120 у Святошинському районі м. Києва" згідно обсягів кошторису (далі - додаток №2).
Відповідно до пункту 2.1 загальна вартість робіт за цим договором, згідно з договірною ціною (додаток №1), складає 2 595 577,38 грн.
За умовами пункту 2.2 договору вартість робіт, за цією угодою, може коригуватися у випадках виникнення додаткових обставин, які не передбачені договором. Перегляд вартості виконання робіт за цим правочином обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод.
У додатку №1 до договору: "Договірна ціна на влаштування систем вентиляції на об`єкті: Реконструкція нежитлових приміщень під медичний центр по вул. Обухівській, 120 у Святошинському районі м. Києва", що здійснюється 2017 році, сторони погодили загальну договірну ціну в сумі 2 595 577,38 грн.
Згідно з пунктом 2.3 договору оплата робіт здійснюється в такому порядку: замовник протягом 3 банківських днів після підписання цього договору перераховує на розрахунковий рахунок виконавця аванс у розмірі 10% загальної вартості робіт по даному договору, а саме 259 577,74 грн (пункт 2.3.1); в подальшому розрахунок виконується щомісячно, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт, протягом 3 банківських днів з дати підписання сторонами відповідного акта, з урахуванням авансових платежів (пункт 2.3.2).
Виконавець зобов`язується виконати роботи, які передбачені цим договором до 30.11.2018 (пункт 3.1 договору).
Пунктом 3.2 договору сторони визначили, що виконавець має щомісячно подати на розгляд замовнику акт здавання-приймання виконаних робіт. Замовник перевіряє фактично виконані обсяги робіт, про що складається відповідний акт. Зазначений акт замовник має підписати протягом 3 робочих днів або надіслати вмотивовану відмову від приймання робіт. Розрахунок за фактично виконані роботи проводиться замовником протягом 3 робочих днів, з моменту підписання акта виконаних робіт згідно з пунктом 2.3.2 договору.
Згідно з пунктом 3.3 договору, у випадку вмотивованої відмови замовника від підписання акта виконаних робіт, сторонами має бути підписаний двосторонній акт про невідповідність обсягів або якості виконаних робіт (який є підставою для перегляду суми коштів, які мають бути сплачені або сплачені виконавцю за цим договором), а також план-графік за яким виконавець має усунути виявлені недоліки.
У пунктах 4.1.1, 4.2.1 договору сторони визначили, що виконавець зобов`язаний виконати роботи, які передбачені цим договором, згідно з діючими нормами та правилами, а замовник - своєчасно прийняти виконані роботи за цим договором та сплатити виконавцю вартість виконаних робіт.
Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018 (пункт 9.1 договору).
Як вказує позивач, на виконання взятих на себе зобов`язань за договором, останній виконав роботи на обумовленому в договорі об`єкті, на загальну суму 1 828 956,34 грн, про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт: за грудень 2017 року №1 на суму 143 325,64 грн; за лютий 2018 року №2 на суму 343 179,63 грн; за квітень 2018 року №3 на суму 177 435,09 грн; за травень 2018 року №4 на суму 118 547,42 грн; за липень 2018 року №5 на суму 35 337,59 грн; за жовтень 2018 №6 на суму 153 902, 37 грн, які підписані відповідачем без зауважень. Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року №7 з довідкою про вартість робіт за березень 2020 року, 10.04.2020 надіслані замовнику для підписання рекомендованим цінним листом №0314211774368.
Згідно з випискою по банківському рахунку ФОП Бараш Б.Б. за періоди 27.12.2017/26.12.2017, 07.05.2018/04.05.2018, 29.10.2018/22.10.2018 відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 971 727,74 грн.
Оскільки, відповідач свої зобов`язання по оплаті виконаних робіт в повному обсязі не виконав, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач заперечив проти позову з підстав того, що роботи по акту №7 взагалі не були виконані позивачем, та вказані роботи здійснюються іншим виконавцем. Крім того, чинність договору закінчилась 31.12.2018.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Частинами 1, 2 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником, відповідно до договору підряду, оглянути її і, в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).
Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї з сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими (частина 4 статті 882 ЦК України).
При цьому, зважаючи на норми Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" акт виконаних робіт (наданих послуг) належить до первинних документів і засвідчує факт здійснення господарської операції.
Відповідно до статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, статусу належним чином оформленого первинного документа акт виконаних робіт (наданих послуг) набуває за наявності в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених у статті 9 вказаного Закону (у т.ч. й особистих підписів осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції).
Місцевим господарським судом встановлено, що позивач виконав підрядні роботи за договором на загальну суму 971 727,74 грн, про що складені акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року №1 на суму 143 325,64 грн, за лютий 2018 року №2 на суму 343 179,63 грн, за квітень 2018 року №3 на суму 177 435,09 грн, за травень 2018 року №4 на суму                         118 547,42 грн, за липень 2018 року №5 на суму 35 337,59 грн, за жовтень 2018 №6 на суму 153 902,37 грн.
Разом з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подані позивачем, в підтвердження своїх позовних вимог, акт приймання виконаних будівельних робіт акт за березень 2020 року №7 на суму                   857 228,60 грн, а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2020 року на суму 857228,60 грн, не можуть бути прийняті як належні докази здійснення господарської операції (виконання робіт) і, як наслідок, виникнення у замовника обов`язку їх оплати за договором у визначеному в акті розмірі, оскільки не підписані уповноваженими представниками відповідача, та будь-яких інших доказів фактичного виконання зазначених робіт не надано.
Також, з наданих відповідачем доказів вбачається, що роботи, зазначені в акті №7 за березень 2020, не виконані у повному обсязі, що підтверджується, зокрема "Звітом з первірки документації по влаштуванню систем опалення, вентиляції, кондиціонування та перевірку частини змонтованих мереж в приміщенні за адресою вул. Обухівська, 120 у м. Києві" у якому, зокрема, відмічені непобудовані частини системи вентиляції, а також листом №1 від 25.02.2021 ФОП Пашенько, з якого вбачається, що в системах вентиляції, змонтованих у будинку за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, виявлено Повітроводів-2400: ПВ1: 20 кв.м, ПВ2: 17 кв.м, ПВ3: 6 кв.м, ПВ5: 0 кв.м, що не відповідає кількості, зазначеній в акті №7 за березень 2020.
Крім того, місцевим господарським суд враховано, що умовами пункту 3.1 договору передбачено строк виконання робіт підрядником - до 30.11.2018, а згідно з пунктом 9.1 даний правочин набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018, а отже виконання зазначених робіт у березні 2020 року суперечить умовам укладеного між сторонами договору.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що, належних та допустимих доказів виконання позивачем робіт, зазначених в акті №7 за березень 2020 року, останнім не надано, у зв`язку з чим даний позов задоволенню не підлягає.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Разом із тим, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/735/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/735/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/735/21 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали справи №910/735/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено та підписано 05.11.2021.

Головуючий суддя                                                                      Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                          Є.Ю. Шаптала

                                                                                          В.В. Шапран