ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

03 листопада 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №591/541/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1515/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2», 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Сидоренко А.П., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 05 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:  
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2» (далі – ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2», ОСББ) про скасування рішення загальних зборів.
Свої вимоги мотивує тим, що він є власником нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 загальною площею 133,9 кв. м, квартири АДРЕСА_2 загальною площею 164,5 кв. м та нежитлового приміщення загальною площею 1 125,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 .
09 лютого 2018 року відбулися установчі збори співвласників багатоквартирного будинку за вказаною адресою, на яких, зокрема, ухвалені рішення: про створення ОСББ, затвердження статуту ОСББ, про вибори правління ОСББ, про обрання ревізійної комісії (ревізора) ОСББ, про уповноваження особи для подання документів на державну реєстрацію ОСББ.
23 листопада 2018 року загальними зборами ОСББ, ухвалені наступні рішення, зокрема: пункт 3 рішення по першому питанню – про встановлення тарифу на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території, - 1,60 грн/кв. м – для житлових приміщень; 4,00 грн/кв. м – для нежитлових офісних приміщень; пункт 1 рішення по другому питанню, - затверджено тариф на опалення від дахової котельні в розмірі 1 516,60 грн/ГКал. та тариф на підігрівання води в розмірі 88,49 грн/куб. м.
Позивач вважає рішення щодо встановлення тарифу на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території в розмірі 4,00 грн/кв. м – для нежитлових приміщень, та про затвердження тарифів на опалення від дахової котельні в розмірі 1 516,30 грн/ГКал. та на підігрівання води в розмірі 88,49 грн/куб. м, викладені в протоколі загальних зборів ОСББ від 23 листопада 2018 року – незаконними.
Зазначає, що ОСББ не є суб`єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг. А рішення ОСББ від 23 листопада 2018 року про встановлення різного розміру внесків для співвласників (житлових та нежитлових) приміщень та про встановлення тарифів на постачання теплової енергії та гарячої води, - є незаконним, оскільки перебуває за межами компетенції ОСББ, визначеної Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ та суперечить приписам вказаного Закону.
Просить скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2», викладені в протоколі від 23 листопада 2018 року в частині встановлення тарифу на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території: 4,00 грн/кв.м – для нежитлових офісних приміщень та затвердження тарифів на опалення від дахової котельні в розмірі 1 ,516 грн/ГКал. та тариф на підігрівання води в розмірі 88,49 грн/куб. м.
Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 26 липня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, на яких ґрунтувалися вимоги позивача та заперечення відповідача, судом невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог; стягнути з відповідача понесені судові витрати.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що з додатку № 2 «Кошторис доходів та витрат ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» до рішення ОСББ від 23 листопада 2018 року вбачається, що при встановленні тарифу на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території: 4,00 грн/кв. м (для нежитлових приміщень) – використовувався показник загальна площа нежитлових приміщень – 463,7 кв. м, який майже в 4 рази менший від реальної 1627,0 кв. м - загальна площа нежитлових приміщень.
Крім того, з рішення ОСББ від 23 листопада 2018 року взагалі неможливо визначити, на підставі яких вихідних даних обраховано та затверджено тариф на опалення від дахової котельні в розмірі 1 516/30 грн/ГКал та тариф на підігрівання води в розмірі 88,49 грн/куб. м.
Наголошує на тому, що суд першої інстанції взагалі не встановлював обставини, що мають значення для вирішення справи, зокрема, що при прийнятті спірного рішення про розподіл витрат на управління будинком та розмежування розміру внесків в залежності від виду нерухомого майна, належного співвласникам (житлове чи нежитлове), у кошторисі не відображено в чому полягає різниця в режимі функціонування, поміж іншим, - навантаження на 1 кв. м таких приміщень (житлових та нежитлових); різний обсяг необхідності витрат на обслуговування такого приміщення та прибудинкової території (навантаження на внутрішньобудинкові мережі, кількість відвідувачів, обсяг відходів, проїзд машин, місце паркування тощо).
Зазначає, що судом взагалі не взято до уваги, що кошторис доходів та витрат ОСББ містить недостовірні вихідні дані.
Звертає увагу суду на те, що рішення ОСББ від 23 листопада 2018 року про встановлення тарифів та постачання теплової енергії та гарячої води, - є незаконним, оскільки перебуває за межами компетенції ОСББ, визначеної Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Від ОСББ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду – залишити без змін. Зазначає, що будь-яких доказів чи доводів на обґрунтування того, що визначений розмір внеску в сумі 4,00 грн/кв. м на утримання будинку та прибудинкової території для власників офісних приміщень, зокрема, для ОСОБА_1 , як власника нежитлових приміщень на першому поверсі будинку, є несправедливим чи надмірним, відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника адвоката Самохіна А.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача адвоката Кравченка П.А., який заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 загальною площею 133,9 кв. м, квартири АДРЕСА_4 (а. с. 4).
Протоколом установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_3 від 09 лютого 2018 року створено ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» (а.с.5-10).
Згідно Статуту ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2», затвердженого протоколом загальних зборів ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» (далі – Статут) ОСББ створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (а. с. 11-15).
Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.
У відповідності до п.п. 1-3 розділу ІІІ Статуту органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.
До виключної компетенції загальних зборів належать, крім іншого, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» від 23 листопада 2018 року ухвалене рішення про те, що з 01 грудня 2018 року ОСББ переходить на самозабезпечення.
Вирішено доручити правлінню ОСББ до 30 листопада 2018 року розробити і укласти з співвласниками будинку тимчасові договори про забезпечення житлово-комунальними послугами та надання послуг з утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території, в якому тариф на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території зафіксувати на рівні попередніх тарифів, а саме: 1,60 грн/кв. м – для житлових приміщень, 4,00 грн /кв. м – для нежитлових офісних приміщень.
Також затверджено тариф на опалення від дахової котельні в розмірі 1 516,30 грн./ГКал та тариф на підігрівання води в розмірі 88,49 грн/куб. м (а.с.17-18).
Відповідно до листа ПП «Інтерком», ПП «Інтерком» як забудовник будинку не заперечує проти передачі ФОП ОСОБА_2 на користь ОСББ «Г.Кондратьєва 127/2» обладнання дахової котельні, яке знаходиться всередині даного будинку (а. с. 155).
Згідно з передавальним актом від 01 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_2 передала на безоплатній основі на користь ОСББ «Г.Кондратьєва 127/2»для забезпечення співвласників даного багатоквартирного будинку тепловою енергією та гарячим водопостачанням наступне механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині даного будинку, які разом утворюють дахову котельню (а. с. 156). 
На звернення ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» від 15 лютого 2020 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) надала відповідь, з якої вбачається, що якщо теплова енергія виробляється котельнею (системою автономного опалення), яка є власністю ОСББ, та використовується для власних потреб співвласників багатоквартирного будинку на опалення (теплозабезпечення) та забезпечення гарячою водою приміщень, при цьому переходу права власності на теплову енергію не відбувається, необхідність в отриманні ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії відсутня. Якщо діяльність ОСББ з виробництва теплової енергії не підлягає ліцензуванню у встановленому порядку, то до повноважень НКРЕКП та органів місцевого самоврядування не належить встановлення тарифів на теплову енергію та відповідно на комунальні послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) і постачання гарячої води (централізованого постачання гарячої води) для такого ОСББ (а. с. 60-62). 
Відповідно до ч. 2  ст. 382  ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Частиною першою ст. 385 ЦК України  передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України від 14 травня 2015 року № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників. 
Багатоквартирний будинок є житловим будинком, будівлею, призначеною для постійного в ній проживання. Співвідношення площі житлових приміщень (квартир) у багатоквартирному будинку та площі нежитлових приміщень у ньому зумовлене особливостями розміщення нежитлових приміщень у житловому будинку, тобто за загальним правилом є об`єктивним фактором.
За змістом статей 1, 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції – об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Згідно з ч. 1-3 ст. 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають:1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до ч. 2  ст. 10 Закону № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників, а рішення з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 50 відсотків загальної кількості всіх співвласників (частина шоста статті 10 Закону № 417-VIII).
Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому ст. 10 Закону № 417-VIII. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III).
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2866-III основною метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. А за частиною четвертою статті 4 цього Закону діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно з частинами п`ятою, дев`ятою та чотирнадцятою статті 10 Закону № 2866-III рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.
Статті 16-18 Закону № 2866-III окремо визначають права та обов`язки об`єднання співвласників, яке набуває і здійснює їх через свої органи в силу положень статті 92 ЦК України про цивільну дієздатність юридичної особи.
Так, об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за статтею 21 Закону № 2866-III належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.
Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Статтею 20 Закону № 2866-III врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.
Стаття 20 Закону № 2866-III ставить розмір коштів, які сплачуються співвласником на утримання будинку та прибудинкової території, у залежність від загальної площі приміщення, яке перебуває в нього у власності, та не містить імперативної норми про встановлення однакового розміру внеску для власників квартир та нежитлових приміщень. Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників, що узгоджується з положеннями частини дев`ятої статті 10 Закону № 2866-III, частини другої статті 12 Закону № 417-VIII та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. 
Зазначене відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 910/6471/18 (провадження № 12-111гс19) та у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 761/26815/17 (провадження № 16353сво18).
Розмежування розміру внесків проведено загальними зборами ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» за видом об`єкта нерухомого майна, а не за людиною або громадянином, тобто розмір внесків визначено залежно від виду об`єкту нерухомого майна (квартира або нежитлове приміщення) і відсутня залежність розміру внесків до конкретної людини або громадянина (групи людей), тому оспорюване рішення ОСББ не суперечить положенням ст. 24 Конституції України. Наявність у власності особи квартири або нежитлового приміщення не визначають її майнового стану у порівнянні з іншою особою.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з посиланням на додаток № 2 «Кошторис доходів та витрат ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» до рішення ОСББ від 23 листопада 2018 року про те, що при встановленні тарифу на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території: 4,00 грн/кв. м (для нежитлових приміщень) – використовувався показник загальна площа нежитлових приміщень – 463,7 кв. м, який майже в 4 рази менший від реальної 1627,0 кв. м - загальна площа нежитлових приміщень.
Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Підстави позову – це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. 
За змістом позовної заяви вказаною обставиною ОСОБА_1 свої вимоги не обґрунтував та вона не була предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому не може розглядатися судом апеляційної інстанції. 
Колегія суддів вважає безпідставними і доводи апеляційної скарги про незаконність рішення ОСББ про встановлення тарифів на постачання теплової енергії та гарячої води, оскільки теплова енергія, що виробляється даховою котельнею, є власністю ОСББ та використовується для власних потреб співвласників багатоквартирного будинку на опалення та забезпечення гарячою водою приміщень будинку, при цьому переходу права власності на теплову енергію не відбувається, необхідність в отриманні ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії відсутня, відповідно до повноважень НКРЕКП та органів місцевого самоврядування не належить встановлення тарифів на теплову енергію та відповідно на комунальні послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) і постачання гарячої води (централізованого постачання гарячої води) для такого ОСББ. Отже, в даному випадку встановлення загальними зборами ОСББ розміру плати за опалення та гарячого водопостачання для самозабезпечення будинку вказаними послугами не суперечить Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в оскаржуваному позивачем рішенні загальних зборів ОСББ від 23 листопада 2018 року фактично прийнято рішення про затвердження внесків (платежів) на утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку та прибудинкової території, опалення та підігрівання води. При цьому вживання терміну «тариф» в протоколі загальних зборів не свідчить про незаконність прийнятого рішення, оскільки за своїми функціями такі платежі спрямовані на утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку. А позивачем не надано доказів, що кошти отримані на підставі затверджених рішенням загальних зборів ОСББ «тарифів», використовуються для отримання прибутку об`єднання.
Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 04 листопада 2021 року. 

Головуючий:                                                                Т.А. Левченко

Судді:                                                                        О.І. Собина

                                                                               С.С. Ткачук