ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/3822/20 Головуючий в І інстанції: Берлімова Ю.Г.
Номер провадження: №22-ц/819/2178/21 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В.,
       суддів:         Кутурланової О.В.,
                               Орловської Н.В.,
       секретар                Юськів І.В.,         

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2021 року, у складі судді Берлімової Ю.Г., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог 

26 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на користь позивача суму боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 1769,09 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
На сьогоднішній день, відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальником електричної енергії є позивач, згідно ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (постанова НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 року), яка видана державним Регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП).
14.03.2018 року за № 312 було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ, Правила). Відповідно до п.1 вказаних Правил вони є обов`язковими для виконання всіма споживачами та енергопостачальниками.
Відповідно до абз.12 п.13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії", передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребувала отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
Згідно вказаним Правилам постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до ПРРЕЕ), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або факт споживання електричної енергії. 
Відповідно до п.5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Між постачальником електричної енергії та споживачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 37209339, до якого споживач приєднався шляхом споживання електричної енергії. За цим договором енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а останній зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. 
Положеннями ПРРЕЕ передбачено, що на вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у письмовій формі. 
Позивач надавав відповідачу послуги з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , однак всупереч умов договору, відповідач не здійснює сплату за спожиту електричну енергію в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.012019 року по 17.12.2019 року у розмірі 1 769,09 грн.
На підставі викладеного просить задовольнити позов.

       Ухвалою суду від 11.12.2020 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом й вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.24).

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 подано до суду заяву, в якій вона просила: поновити строк на подання заяви про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у зв`язку з пропуском строку на її подання з поважних причин; постановити ухвалу про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження (а.с.31-33).

Ухвалою суду від 17.05.2021року відповідачу ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження і було залишено без розгляду клопотання ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с.157-158). 
08 лютого 2021 року ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства "Херсонобленерго", Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", третя особа без самостійних вимог - Управління соціального захисту населення Генічеської РДА про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії. У вказаному зустрічному позові ОСОБА_1 просила: стягнути з відповідача за зустрічним позовом АТ "Херсонобленерго" на свою користь 1 515,45 грн; зобов`язати АТ "Херсонобленерго" зарахувати на о/рахунок споживача НОМЕР_1 у ТОВ "ХОЕК" зазначену суму стягнення (а.с.55-58, с.25-28 виділених матеріалів).

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року через порушення строків вчинення процесуальної дії та відсутність поважних причин для продовження строку зазначена зустрічна позовна заява ОСОБА_1 була повернута заявнику (а.с.73-74, с.42-43 виділених матеріалів).

Постановою Херсонського апеляційного суду від 18.05.2021 року вказану ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 12.02.2021 року було залишено без змін (с.101-102 виділених матеріалів).

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила у позові відмовити за безпідставністю.
Зазначила, що її батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - постійно проживали в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Особовий рахунок був оформлений з 2003 року на батька. Після смерті батька ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вона та матір стали співвласниками вказаного будинку. Її батьки мали статус "дитина війни", відповідно користувалися пільгами за комунальні послуги, у тому числі за спожиту електроенергію.
Після смерті батька споживання електроенергії здійснювалося на підставі договору від 28.02.2013 року, укладеному між ПАТ АТ "Херсонобленерго" та її матір`ю, причому особовий рахунок не змінювався з 2003 року до січня 2019 року, його номер був НОМЕР_2 .
Після смерті матері між нею та АТ "Херсонобленерго" був укладений 08.10.2018 року договір про користування електричною енергією № 031099 з особовим рахунком НОМЕР_2 (нині НОМЕР_1 ).
Правонаступником ПАТ ЕК "Херсонобленерго" стало АТ "Херсонобленерго".
З набуттям чинності нових законодавчих актів у сфері енергетики та переходу на нову модель взаємовідносин на енергоринку України, з 01.01.2019 року контроль і організація роботи з комерційного обліку та енергозбуту здійснює позивач ТОВ "ХОЕК".
Позивач у своєму позові зазначає про борг за спожиту електроенергію за період з 01.012019 року по 17.12.2019 року у розмірі 1 769,09 грн. Проте до вказаної суми він включив "борг" попереднього періоду, але не враховує суму переплати у розмірі 1 515,45 грн. 
Зазначає, що жодного боргу не існує, натомість є переплата в сумі 1 515,45 грн, що підтверджується наступним. Так, ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" в порядку наказного провадження у грудні 2016 року звертався до Генічеського районного суду з таким самим позовом про стягнення заборгованості за надані та отримані послуги з електропостачання за договором (ухвала від 21.12.2016 у справі № 653/4201/16-ц). Але у зв`язку з наявністю спору про право її заява від імені матері ОСОБА_2 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за використану електроенергію в розмірі 1 515,45 грн буда задоволена й ухвалою суду від 17.02.2017 року судовий наказ від 22.12.2016 року було скасовано.
Під загрозою відключення будинку від електроживлення у період судової тяганини нею було сплачено "борг" (19.01.2017р - 700,00 грн, 14.02.2017р - 500,00 грн, 30.03.2017р - 500,00 грн).
Проте, після набрання законної сили ухвалою суду від 17.02.2017 року у справі № 653/4201/16-ц "Херсонобленерго", не зважаючи на її неодноразові звернення, зайво сплачені кошти в сумі 1 515,45 грн на особовий рахунок НОМЕР_2 не повернув.
Після реорганізації "Херсонобленерго" і створення ТОВ "ХОЕК" вона вимагала від обох суб`єктів господарювання суму переплати у розмірі 1 515,45 грн повернути на особовий рахунок НОМЕР_2 (нині НОМЕР_1 ), але цього зроблено не було. Тому вона здійснювала оплату за спожиту електроенергію з урахуванням суми переплати, що не дає підстав позивачу позиватись та вважати наявним борг по особовому рахунку НОМЕР_1 . 
Зазначене підтверджується розрахунком.
Так, за період з 01.01.2018 року по 01.01.2021 року спожито 7511 кВт, нараховано 9 810,48 грн, у т.ч. 1 635,08 грн ПДВ. За цей же період фактично сплачено 8 463,67 грн, тобто різниця між нарахованою сумою та сплаченою сумою складає 1 346,81 грн. А тому з урахуванням неповернутої суми переплати в розмірі 1 515,45 грн станом на 01.01.2021 року сума переплати по особовому рахунку НОМЕР_2 (нині НОМЕР_1 ) становить 168,64 грн.
Отже, у цій справі предметом спору є саме цей борг, який вже був предметом розгляду у справі № 653/4201/16-ц (а.с.78-81).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

       Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2021 року позов було задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача було стягнуто заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1769,09 грн та судові витрати в сумі 2102,00 грн. 

       Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року № 429.
       Також суд виходив з того, що відповідачка приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником шляхом споживання електричної енергії, проте ухиляється від сплати послуг, внаслідок чого виникла заборгованість. Наявність між сторонами договірних відносин, як вважав суд, підтверджується наданим позивачем типовим договором № 37209339, споживачем за яким являється відповідачка ОСОБА_1 .
       Також суд виходив з того, що з відомостей по особовому рахунку вбачається, що з січня 2019 року по жовтень 2020 року включно по особовому рахунку відповідачки відбувалось нарахування електричної енергії, внаслідок її споживання і за вказаний період споживач здійснював по особовому рахунку часткові оплати послуг. Разом з цим, сума виниклої заборгованості за спожиту електричну енергію складає 1 769,09 грн.
       Також суд виходив із того, що є хибною позиція відповідачки, яка вважає, що скасування за заявою боржника судового наказу є підтвердженням відсутності у споживача заборгованості. А тому суд не вважав переплатою суму коштів 1 515,45 грн, які були стягнуті зі споживача за судовим наказом, який у подальшому був скасований за заявою боржника.

Короткий зміст апеляційної скарги
       
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. 
Зокрема, вказала, що судом не взято до уваги того, що після смерті її батька ОСОБА_3 , який мав статус "дитина війни" з відповідними пільгами, аналогічні пільги мала й її матір ОСОБА_2 як споживач, яка мала такі ж самі пільги як "дитина війни". Однак вони враховані не були з причин, як вказує позивач, відсутності у нього відомостей про право ОСОБА_2 на отримання пільги.
Також, зазначила, що суд залишив поза увагою те, що ухвалою Генічеського районного суду від 17.02.2017 року у справі № 653/42-1/16-ц було скасовано судовий наказ від 22.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 1 515,45 грн боргу за спожиту електроенергію. ІНФОРМАЦІЯ_2 її матір ОСОБА_2 померла й вона є її спадкоємцем та правонаступником як по правах, так і по зобов`язаннях, у т.ч. й у праві повернути безпідставно отримані ПАТ "ЕК"Херсонобленерго" кошти в сумі 1 515,45 грн за спожиту електроенергію. Таке право вона (відповідачка) набула після смерті матері ОСОБА_2 . З такою позовною заявою вона звернулась до суду 19.03.2021 року, оскільки у цій справі її зустрічну позовну заяву було повернуто. 
Також вказала, що судом не враховано того, що в матеріалах справи відсутні докази перебування позивачки у договірних відносинах з ТОВ "ХОЕК", оскільки наданий позивачем типовий договір № 37209339 стороною споживача не підписаний. Оскільки вона перебувала у договірних правовідносинах лише з АТ "Херсонобленерго" на підставі чинного договору про користування електроенергією від 08.10.2018 року, то з 01.01.2019 року нею здійснювалась оплата за спожиту електроенергію згідно з рахунками ТОВ "ХОЕК" за мінусом 1 515,45 грн, зайво сплачених її матір`ю ОСОБА_2 ПАТ "ЕК"Херсонобленерго" у 2017 році. 

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

       З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Відповідачка зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Відповідно до копій Свідоцтв про право на спадщину за законом власниками вказаного будинку (по 1/2 частці кожна) є ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 (а.с.84, 85).

Як зазначає відповідачка, її матір ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 й вона є її спадкоємцем та правонаступником як по правах, так і по зобов`язаннях.

У попередні роки, зокрема до 2019 року, на підставі договорів про користування електричною енергією від 05.03.2003 року № 031/099 та від 28.02.2013 року № 031/099, відповідно батько відповідачки ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_2 були споживачами послуг з постачання електричної енергії за вказаною адресою АДРЕСА_1 , що надавалися ПАТ "Херсонобленерго" (а.с.36-37, 40-41).

Відповідно до пункту 28 договору від 28.02.2013 року він укладений на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

Матеріали справи не містять заяв ОСОБА_2 щодо наміру внести зміни чи доповнення до договору про користування електричною енергією від 28.02.2013 року, а також із вимогою про розірвання цього договору. 

На час укладення договорів про користування електричною енергією від 05.03.2003 року № 031/099 та від 28.02.2013 року № 031/099 діяли Правила користування електричною енергією для населення, які згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 502 втратили чинність. 

Матеріали справи містять копію договору про користування електроенергією від 08.10.2018 року з АТ "Херсонобленерго", який підписаний відповідачкою 02.01.2019 року. Вказана копія договору не завірена належним чином (а.с.51-53). 

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 Вказаного Закону судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

Згідно розпечатки з ЄДРСР, наданої відповідачкою, судовим наказом, виданим 22 грудня 2016 року Генічеським районним судом Херсонської області у справі № 653/4201/16, з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" було стягнуто заборгованість за надані та отримані послуги з енергопостачання в сумі 1515,45 грн (а.с.48).

Як зазначила відповідачка, вказана сума була нею сплачена, незважаючи на невизнання наявності боргу.

Відповідно до розпечатки з ЄДРСР, наданої відповідачкою, ухвалою Генічеського районного суду від 17 лютого 2017 року судовий наказ № 653/4201/16 був скасований за заявою боржника, оскільки встановлений спір про право (а.с.49-50).

Зазначені судовий наказ та ухвала суду від 17.02.2017 року оприлюднені в ЄДРСР, суд апеляційної інстанції ідентифікував учасників справи, зокрема ОСОБА_2 .

Звернення позивача до суду з цим позовом зумовлено тією обставиною, що відповідачка приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником шляхом споживання електричної енергії, проте ухиляється від сплати послуг, внаслідок чого, як вважає позивач, виникла заборгованість.
В якості підтвердження наявності між сторонами договірних відносин, позивач надав до суду типовий договір № 37209339, споживачем за яким являється ОСОБА_1 (а.с.7).

З відомостей по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) вбачається наступне:
--- з січня 2019 року по жовтень 2020 року включно по особовому рахунку відповідачки відбувалось нарахування електричної енергії внаслідок її споживання;
--- за даний період споживачка здійснювала по особовому рахунку часткові оплати послуг;
--- у період з січня 2019 року залишок на початок періоду становив 0 та на кінець періоду - 412,56 грн, у лютому споживачка частково здійснила оплату та залишок на кінець періоду з урахуванням нарахувань та сплати склав 593,25 грн;
--- на кінець періоду (по жовтень 2020 року), враховуючи, що споживачка здійснювала оплату за послуги не в повному обсязі - залишок склав 1769,09 грн. 09 коп., що й становить суму, пред`явлену до стягнення (а.с.5).

       За Актом-обстеження від 20.03.2020 року, проведеного представником позивача, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 лічильник підключено (а.с.10).

Наявний Статут (нова редакція) ТОВ "Херсонської обласної енергопостачальної компанії", ідентифікаційний код 42117825 (рішення учасників від 10.09.2019 року), яке є юридичною особою та предмет діяльності якого є, зокрема, постачання електричної енергії та торгівля електроенергією (а.с.11-17).

Відповідачка не заперечує факт отримання та споживання електричних послуг, а також часткову оплату за них, однак заперечує проти позовних вимог. Її заперечення зводяться до того, що в неї наявна переплата за послуги електропостачання, що виникла внаслідок оплати нею боргу в сумі 1515,45 грн, що була сплачена нею під загрозою відключення від електромережі в період часу, коли ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" зверталось до суду до 2019 року із заявою про стягнення з неї заборгованості за надані та отримані послуги з електропостачання по договору, в результаті чого суд виніс судовий наказ про стягнення з неї суми боргу, який у подальшому був скасований за її заявою. З огляду на це відповідачка вважає, що в неї автоматично виникла переплата за сплачений борг, що не визнавався нею. Проте, незважаючи на її звернення, вказані кошти (1 515,45 грн) не були їй повернуті, у зв`язку із чим вона вважає, що вказаний борг з того часу обліковується на рахунку споживача, а тому в даній справі предметом спору є той самий борг, який вже був предметом розгляду у справі № 653/4201/16. 

З приводу вказаної суми, яку вона вважає переплатою, відповідачка зверталася 18.06.2019р (а.с.63-64), 05.08.2019р (а.с.62), 23.12.2019р (а.с.61) до позивача та АТ "Херсонобленерго", просила повернути ці кошти та зарахувати їх на рахунок позивача НОМЕР_1 , посилаючись на скасування вказаного вище судового наказу. 

У відповідях АТ "Херсонобленерго" від 21.04.2020 року та від 04.05.2020 року на звернення відповідачки від 23.03.2020 року та від 22.04.2020 року стосовно врегулювання розрахунку за спожиту електроенергію по особовому рахунку НОМЕР_2 відповідачку було повідомлено, що вказане питання вже вирішено, в черговий раз наголошується, що підстави для повернення 1 515,45 грн відсутні, так як переплати немає, а ухвала суду про скасування судового наказу, на яку посилається відповідачка, не спростовує факту заборгованості, а є лише виконанням суддею вимог ст.171 ч.3 ЦПК України щодо скасування судового наказу при отриманні відповідної заяви (а.с.89, 90, 91, 92). 

Інші відповідні звернення до різних органів з приводу відсутності заборгованості було здійснено відповідачкою, а раніше - її матір`ю ОСОБА_2 (а.с.65-70, 94, 95, 98). На них надавались відповіді. зокрема, у відповіді від 11.03.2015р ПАТ "Херсонобленерго" повідомило ОСОБА_2 про правильність нарахування заборгованості, яка підлягає сплаті (а.с.71-72).

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції 

Відносини, пов`язані із виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам у період, коли виникли спірні правовідносини, регулюються положеннями ЦК України, зокрема його ст.714, положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, затвердженими постановою від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - Правила №312).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а друга сторона має право вимагати виконання цього зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п.84 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Пунктом 62 ст.1 вказаного Закону передбачено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Підпунктами 1, 2, 3 пункту 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів) (п.1); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.2); за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору (п.3).

Відповідно до ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.1); надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії (п.2). 

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник універсальних послуг, яким є Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" згідно з постановою НКРЕКП № 429 від 14.06.2018, здійснює постачання електричної енергії з 01 січня 2019 року у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. 

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про ринок електричної енергії" у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Отже, правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01 січня 2019 року, залишається АТ "Херсонобленерго", яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Херсонської області.

До аналогічного висновку у відповідних правовідносинах дійшов і Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року у справа № 621/3592/18-ц.

Також, згідно пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. 

Тобто, факт споживання електричної енергії та її оплата є фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.63 вказаного Закону універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Частиною 4 ст.63 вказаного Закону передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Порядок розрахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг визначаються відповідно до комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком 3 до договору. Останнім встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показниками розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Пунктом 4.3 Правил передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

У пункті 4.12 Правил зазначено про те, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно з пунктом 4.13 Правил, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до пункту 1.2.8 Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Згідно із пунктом 2.1.2 Правил оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно до пункту 2.1.4. Правил:
--- договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.
--- оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії;
--- договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу;
--- якщо за об`єктом оформлено паспорт точки (паспорти точок) розподілу, оператор системи розподілу не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформляти в установленому цими Правилами порядку додатки до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, в яких узгоджуються організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії;
--- на вимогу споживача оператор системи розподілу протягом трьох робочих днів від дати звернення повинен надати споживачу підписаний оператором системи розподілу примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі;
--- за ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі;
--- у разі необхідності визначення за взаємною згодою сторін додаткових умов договору, які конкретизують умови договору, форму якого встановлено цими Правилами, договір оформляється в паперовій формі;
--- на письмову вимогу власника об`єкта оператор системи розподілу зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати підписаний уповноваженою особою оператора системи розподілу паспорт точки розподілу за кожною такою точкою за об`єктом споживача та/або паперову форму договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

За положеннями пункту 2.1.6 Правил:
--- у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт;
--- фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (стаття 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно із п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (стаття 651 ЦК України).

Згідно із п.13 ч.1 ст.7 вказаного Закону споживач має право розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши, що позивач являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, а відповідачка приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником шляхом споживання електричної енергії та часткової оплати послуг, враховуючи дані відомостей по особовому рахунку, які свідчать про виниклу заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1 769,09 грн, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд обґрунтовано вважав, що скасування судом в іншій справі за заявою боржника судового наказу не є підтвердженням відсутності у споживача заборгованості, а тому суд не вважав переплатою суму коштів 1 515,45 грн, які були стягнуті зі споживача за судовим наказом, який у подальшому був скасований за заявою боржника.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, адже звідомостей по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) вбачається, що сума боргу за спожиту електричну енергію за період з 01.012019 року по 17.12.2019 року складає 1 769,09 грн. При цьому на початок періоду залишок становив 0,00грн, а відповідачка у подальшому, в зазначений період, при споживанні поставленої електроенергії не в повному обсязі сплачувала її вартість, допустивши вказану заборгованість.

Предмет розгляду цієї справи зовсім не стосується правовідносин, що склалися між відповідачкою та попереднім постачальником електроенергії - АТ "Херсонобленерго", до яких новий постачальник, позивач ТОВ "ХОЕК", не має жодного відношення. Позивачка не позбавлена права, за наявності підстав, на судовий захист своїх прав у правовідносинах з АТ "Херсонобленерго". 

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. 

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами і висновків суду не спростовують. 
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржниці на неврахування судом наявності у її батьків пільги "дитина війни". При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що, як вказала сама відповідачка, її батько та мати померли відповідно у 2010 та 2018 роках, а тому вона, як споживач, з 01.01.2019 року приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником ТОВ "ХОЕК" шляхом споживання електричної енергії та часткової оплати послуг, а тому зобов`язана сплачувати за спожиту електричну енергію.
Також підлягають відхиленню й посилання на скасування судового наказу від 22.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 1 515,45 грн боргу за спожиту електроенергію, що, на її думку, свідчить про відсутність у неї заборгованості. При цьому апеляційний суд виходить з того, що така позиція скаржниці є хибною, адже, як вже зазначалось, предмет розгляду цієї справи зовсім не стосується правовідносин, що склалися між відповідачкою та попереднім постачальником електроенергії - АТ "Херсонобленерго", до яких новий постачальник, позивач ТОВ "ХОЕК", не має жодного відношення. 
Також, слід відхилити й посилання на відсутність доказів перебування позивачки у договірних відносинах з ТОВ "ХОЕК", оскільки наданий позивачем типовий договір № 37209339 стороною споживача не підписаний. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що постачання електричної енергії побутовим споживачам, зокрема і відповідачці, з 01 січня 2019 року на території Херсонської області здійснює позивач ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія". Відповідачка ж приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником ТОВ "ХОЕК" шляхом споживання електричної енергії та часткової оплати послуг. Це вона по суті і не заперечує, вказуючи у своїй скарзі про те, що з 01.01.2019 року нею здійснювалась оплата за спожиту електроенергію згідно з рахунками ТОВ "ХОЕК" за мінусом 1 515,45 грн, зайво сплачених її матір`ю ОСОБА_2 ПАТ "ЕК"Херсонобленерго" у 2017 році. Підписання нею 02.01.2019 року договору про користування електроенергією від 08.10.2018 року з АТ "Херсонобленерго" не має жодного правового значення до спірних правовідносин, оскільки він за умови його укладення (підписання) сторонами до 2019 року міг бути чинним лише до 31.12.2018 року включно.

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін. 

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2021 рокузалишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 14 грудня 2021 року.

Головуючий                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                   В.В. Майданік
       
Судді:                                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                  О.В. Кутурланова

                                               _ _ _ _ _ _ _ _ _ _         Н.В. Орловська