Ухвала
 
26 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 761/39110/16
провадження № 61-6165св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,             Фаловської І. М.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті внесків, за касаційною скаргою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» на постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого           2020 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 04 березня        2020 року в складі колегії суддів: Мостової Г. І., Слюсар Т. А., Волошиної В. М.,
ВСТАНОВИВ:
Справа переглядалася судами неодноразово.
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада          2017 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частинах на користь ОСББ «Фундуклєєвський» заборгованість по внесках до ремонтного фонду в сумі 1 235 491,94 грн, додаткові внески, нараховані за період із 01 листопада 2015 року до 31 грудня 2015 року в сумі 248 704,53 грн, одноразовий цільовий внесок до спеціального фонду для придбання нерухомого майна у сумі 8 041,66 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено. Рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Останнім рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня      2019 року позовні вимоги ОСББ «Фундуклєєвський» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ «Фундуклєєвський» заборгованість по внесках до ремонтного фонду у сумі            1 235 491,94 грн, одноразовий цільовий внесок до спеціального фонду для придбання нерухомого майна у сумі 8 041,66 грн та 18 653,01 грн судового збору. У задоволенні інших вимог відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пошиванюка Т. П., задоволено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня                  2019 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1 235 491,94 грн  заборгованості по внескам до ремонтного фонду, 8 041,66 грн одноразового цільового внеску до спеціального фонду для придбання нерухомого майна та 18 653,51 грн судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пошиванюка Т. П., про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСББ «Фундуклєєвський» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі        27 979,52 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
 
30 березня 2020 року представник ОСББ «Фундуклєєвський» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М.(суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. від 27 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У травні 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Сімоненко В. М., на підставі розпорядження заступника керівника апарату В. А. Капустинського                   від 12 листопада 2020 року призначений повторний автоматизований розподіл судової справи та справу передано судді-доповідачеві ОСОБА_4 .
 
У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_4 , на підставі розпорядження заступника керівника апарату В. А. Капустинського від 18 січня      2021 року призначений повторний автоматизований розподіл судової справи та справу передано судді-доповідачеві Ігнатенку В. М.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Вказана справа надійшла до Верховного Суду.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                   2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті внесків, за касаційною скаргою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» на постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року,призначити до судового розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
І. М. Фаловська