П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7640/21	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду 06 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фону України, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В травні 2021 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі – відповідач-1, ГУ ПФУ), Пенсійного фону України (надалі – відповідач-2, ПФУ), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового значення основного розміру призначеної пенсії з 71% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 року, відмову у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення;
- визнати протиправною невиплату 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 71% відповідних сум грошового забезпечення, нарахувати та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати провести перерахунок та виплату 71-відсоткової пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 100% підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.
В обґрунтування позову було зазначено, що у 2018 році на виконання постанов КМУ №103 від 21.02.2018 року та №704 від 30.08.2017 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, проте додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував у складі щомісячного грошового забезпечення в період проходження військової служби і які до 01.01.2018 року враховувались при обчисленні та подальших перерахунках пенсії не увійшли. Крім того, після проведення перерахунку, відповідач протиправно здійснював виплату пенсії у 2018 році лише з урахуванням 50% розміру підвищення пенсії, а з 01.01.2019 року - 75% розміру підвищення пенсії. Також, при проведенні даного перерахунку відповідачем було протиправно зменшено основний розмір пенсії з 71% на 70% грошового забезпечення.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивача з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років позивачу, виходячи з 71% відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язано ПФУ здійснити виплату перерахованої з 01.01.2018 року пенсії за вислугу років позивачу, виходячи з 71% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже проведених виплат.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо невиплати позивачу перерахованої пенсії у розмірі 100% суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 року згідно постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року.
Зобов`язано ПФУ провести виплату перерахованої пенсії позивачу з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням, з урахуванням вже проведених виплат.
Не погоджуючись з таким рішенням, ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером та йому призначено пенсію за вислугу років з основного розміру 71% згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
У березні 2018 року адміністрацією Держаної прикордонної служби України складено довідку №11/9563 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій згідно з постановою КМ України №103 від 21.02.2018 року, із зазначенням посадового окладу у розмірі 3170,00 грн., окладу за військовим званням (старший прапорщик) у розмірі 1020,00 грн., надбавки за вислугу років (40%) у розмірі 1676,00 грн., усього 5866,00 грн..
У березні 2018 року ГУ ПФУ пенсію позивача перераховано з січня 2018 року, виходячи з наступних складових: посадовий оклад 3170,00 грн., оклад за військовим званням у розмірі 1020,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) у розмірі 1676,00 грн..
При проведенні перерахунку управління, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» визначило, що підвищення пенсії позивача, складає 1989,60 грн., з них виплачується: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення - 994,80 грн.; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення - 1492,20 грн.; з 01.01.2020 року щомісячно 100% від підвищення - 1989,60 грн.. 
03.04.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, обчисливши її розмір, виходячи з основного розміру 71%.
21.04.2021 року (вих. №6438-5926-Є-02/8-1500/21) ГУ ПФУ за результатами розгляду вищевказаної заяви позивача повідомлено, що при проведені перерахунку пенсії відповідачем визначено і максимальний розмір пенсії відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З урахуванням внесених згідно з Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 року змін до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
03.04.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 01.01.2018 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
21.04.2021 року (вих. №6442-5927/Є-02/8-1500/21) ГУ ПФУ повідомлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними п.п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якими визначались умови та розміри перерахунку пенсій, здійсненого з 01.01.2018 року колишнім військовослужбовцям. Постановою Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено, що виплата перерахованих пенсій, призначених згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до 01.03.2018 року, здійснюється у 2019 року у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Також суд першої інстанції виходив з того, що з моменту визнання нечинними в судовому порядку п.п.1 та 2 постанови КМУ №103, а саме з 05.03.2019 року, пенсія підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зі змісту та прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ПФУ не згоден з рішенням суду першої інстанції в частині покладення зобов`язань на ПФУ та з не застосуванням судом першої інстанції строків звернення до суду до даних спірних правовідносин, тому колегія суддів, виходячи із визначених у ч.1 ст.308 КАС України меж перегляду судом апеляційної інстанції, переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги, тобто лише в частині зобов`язання ПФУ здійснити позивачу виплату перерахованої з 01.01.2018 року пенсії за вислугу років, виходячи з 71% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже проведених виплат, та зобов`язання ПФУ провести виплату перерахованої пенсії позивача з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням вже проведених виплат, а також в частині незастосування судом строків звернення до суду, встановлених ст.122 КАС України.
В своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що 01.04.2021 року повноваження щодо виплати нарахованої пенсії перейшли від головних управлінь до Пенсійного фонду України, у зв`язку із чим, суд звернув вимоги позивача в частині зобов`язання виплачувати пенсію до Пенсійного фонду України.
Колегія суддів не може погодитись з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено вище, позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками справи.
Так, відповідно до частин 1 та 2 ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.
Таким чином, пенсія призначена позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплачується органом Пенсійного Фонду України.
Постановою КМ України №1596 від 30.08.1999 року затверджений Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках (надалі - Порядок №1596).
Судова колегія зазначає, що помилковим є застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», оскільки вказаною постановою змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.
Фінансування виплати пенсій здійснювалось у період до 01.04.2021 року також Пенсійним Фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.
Зазначеною постановою затверджено саме Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що він визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.
Тобто, Постанова №1279 жодним чином не змінила повноваження Пенсійного Фонду України та його територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.
Відповідно до підпунктів 7, 8 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за №41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області до якого позивач звертав свої позовні вимоги.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку щодо помилковості обраного судом першої інстанції способу відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання провести виплату перерахованої пенсії саме Пенсійного Фонду України, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині має бути скасоване з ухваленням в цій частині нової постанови про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести відповідні виплати позивачу перерахованої пенсії.
Щодо доводів апеляційної скарги про не застосування судом першої інстанції строків звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не застосовано до спірних правовідносин правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а, та не враховано правовий висновок Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19.
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції надав оцінку діям позивача та можливості застосування до спірних правовідносин, встановлених ст.122 КАС України, строків звернення до суду, та зазначив, що у даних спірних правовідносинах відсутня триваюча пасивна поведінка позивача, оскільки як свідчать обставини справи для відновлення свого права на належний розмір пенсії позивач змушений був окремо самостійно звертатися до державного органу, що підтверджується документами в пенсійній справі позивача про відмову відповідача у перерахунку пенсії. Суд першої інстанції зазначив, що вчинення органом Пенсійного фонду дій на забезпечення своєчасного перерахунку пенсії не залежить від волі пенсіонера (колишнього військовослужбовця), а повинні в силу вимог нормативно-правових актів самостійно вчинятися останнім.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначив, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Відтак, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення не слід застосовувати строки звернення до адміністративного суду, встановлені ч.2 ст.122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливості реалізувати передбачене законодавством право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку.
Колегія суддів погоджується з висновком позивача про те, що зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, має розглядатися як поважна причина при вирішенні питання поновлення строку звернення до суду в спірних правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої содової практики. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України – задовольнити частково.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду 06 липня 2021 року в частині зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити виплату перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 71% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже проведених виплат.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 71% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже проведених виплат.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду 06 липня 2021 року в частині зобов`язання Пенсійний фонд України провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням вже проведених виплат.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням вже проведених виплат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.