КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 367/289/17	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10846/2021	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Линник В.Я.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.	 	
 
02 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Семенюк Т.А.
Суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,
при секретарі - Максюк І.Г., 
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-
В С ТА Н О В И В :
У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позов, в якому просила розділити між нею та ОСОБА_3 спільне майно подружжя, а саме незакінчений будівництвом та неприйнятий в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 1 248 965 грн., виділити ОСОБА_2 2/3 частини спільного майна подружжя, а відповідачу 1/3 частину в спільному майні подружжя. Також просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за належні ОСОБА_2 2/3 частини спільного майна подружжя в розмірі 832 613 грн.
В липні 2020 року ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просила визнати за ОСОБА_2 , як співзабудовником, право на 2/3 частини збудованого нею у шлюбі із ОСОБА_3 , але не прийнятого в експлуатацію житлового будинку, загальною площею 144,05 м2 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 2/3 частини збудованого нею у шлюбі із ОСОБА_3 , але не прийнятого в експлуатацію житлового будинку, загальною площею 144,05 м2 за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 832 613 грн.
16 грудня 2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області заяву ОСОБА_2 про зміну предмету позову залишено без руху та надано строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, вважаючи,  що судом порушено норми  процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що заяву про зміну предмету позову було подано в липні 2020 року, а ухвала про усунення недоліків постановлена тільки 16 грудня 2020 року.
Також зазначила, що суд першої інстанції ухвалою від 30 березня 2020 року прийняв позовну заяву  ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя до свого провадження та призначив судове засідання, при цьому суддею не було вказано, що позивачка не дотрималась вимог як ст. 187 ЦПК України так і Закону України «Про судовий збір».
Вважає, щоподаючи заяву про зміну предмету позову позивач не збільшувала позовні вимоги, таким чином ціна позову не змінювалась, натомість документи, що підтверджують сплату ОСОБА_2 судового збору у встановлених порядку і розмірі з дотриманням вимог ст. 187 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» наявні в матеріалах справи.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.  
Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Колегія суддів не може повною мірою погодитись з такимивисновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України недодержання вимог, викладених, у ст. 177 ЦПК України, при поданні позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху.
Загальні вимоги щодо залишення позовної заяви без руху встановлено ст. 185 ЦПК України.
Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно положень ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Частиною 13 ст. 187 ЦПК України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом до відповідача  про поділ спільного майна подружжя, в якій просила розділити між нею та ОСОБА_3 спільне майно подружжя, а саме незакінчений будівництвом та неприйнятий в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 1 248 965 грн., виділити ОСОБА_2 2/3 частини спільного майна подружжя, а відповідачу 1/3 частину в спільному майні подружжя. Також просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за належні ОСОБА_2 2/3 частини спільного майна подружжя в розмірі 832 613 грн.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 16 січня 2017 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із виявленими недоліками - неповною сплатою судового збору. Запропоновано виправити вказані недоліки. При цьому, як вбачається зі змісту ухвали, судом не встановлено, в якому розмірі мала доплатити позивач судовий збір.
На виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_2 27 лютого 2017 року доплатила 4120 грн. та  ухвалою суду від 13 березня 2017 року відкрито провадження у справі.
13 січня 2020 року в порядку повторного автоматичного розподілу справ, дана справа передана судді Линник В.Я. та прийнята ним до свого провадження ухвалою від 30 березня 2020 року. 
Судом встановлено, що 31 липня 2020 року ОСОБА_2 подала заяву про зміну предмету позову, фактично, уточнивши підстави позову.
16 грудня 2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області заяву ОСОБА_2 про зміну предмету позову залишено без руху з наданням 5-денного строку для усунення недоліків.
Залишаючи заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заявата заява про змінупредмету позову подані з порушенням ст. 177ЦПК України.
Судом зазначено, що позивачем в даній справі було сплачено судовий збір лише на загальну суму 4800,00 грн., в той час, як до сплати судового збору на момент подачі заяви підлягала сума 10510,00 грн. відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Суд першої інстанції виходив з того, що, враховуючи уточнені позовні вимоги, вартість позову з урахуванням обох вимог майнового характеру становить 1665226,00 грн., та позивачу необхідно сплатити суму судового збору в розмірі 5710,00 грн.
Також вказав, що позовні вимоги суперечать один одному, оскільки спочатку позивачка просить визнати за нею право власності на 2/3 частини будинку, а потім ще просить стягнути за цю ж частину компенсацію на її користь, що призведе до подвійного отримання майна.
У зв`язку з не усуненням недоліків, ухвалою від 19 травня 2021 року суд залишив позовну заяву без розгляду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив порядок розгляду даного питання, встановлений процесуальним законодавством, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2020 року  без руху залишено заяву ОСОБА_2 про зміну предмету позову, а без розгляду 19 травня 2021 року залишено позовну заяву, при цьому суд першої інстанції не зазначив, які саме недоліки, встановлені судом, містить позовна заява від 16 січня 2017 року, не звернув увагу, що провадження по позовній заяві відкрите з врахуванням вимог суду про виправлення недоліків та не врахував наявну в матеріалах справи заяву ОСОБА_2 від 22 лютого 2017 року про розстрочку сплати судового збору в повному обсязі до закінчення розгляду справи (т. 1 а.с. 46).
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заявибез розгляду, тому відповідно до ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України оскаржувана ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст виготовлено 08 листопада 2021 року

Головуючий  

Судді