П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8518/21	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року (суддя Корой С.М., м. Одеса, повний текст рішення складений 26 липня 2021 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30 березня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з 30 березня 2021 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача Пенсійний фонд України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної з 30.03.2021 року ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування призначеної з 30.03.2021 року ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру.
Зобов`язано Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», здійснити фінансування виплати перерахованої з 30.03.2021 року пенсії ОСОБА_1 .
Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Пенсійний фонд України подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Апелянт зазначив, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що зобов`язання здійснити фінансування виплати безпосередньо позивачу не узгоджується з чинним законодавством та рішення в цій частині ухвалене без врахування можливості реального виконання такого рішення. Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи ішення у справі, не врахував, що функції з виплати пенсій є дискреційними повноваженнями Головних управлінь Фонду, а не Пенсійного фонду України. Вважає, що зміни, внесені до п. 10 Положення №312, не впливають на повноваження Пенсійного фонду України та головних управлінь Фонду щодо виплати пенсії. Адже суд першої інстанції помилково послався на положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279 та Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, як на підставу для зобов`язання Пенсійного фонду України виплачувати пенсію позивачу.
На думку апелянта, суд першої інстанції при залученні Пенсійного фонду в якості другого відповідача не дотримався вимог статті 48 КАС України.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржував, надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відзиву на апеляційну скаргу до суду не надано.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині зобов`язання ПФ України здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії.

Судом першої інстанції справа була розглянута в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пенсія позивачу призначена з 30.03.2021 року виходячи з розміру 80% грошового забезпечення.
З протоколу про призначення пенсії судом встановлено, що підсумок пенсії позивача склав 28148,96 грн. та що з урахуванням максимального розміру, попередньої суми пенсії та підвищення, остаточний розмір пенсії ОСОБА_1 склав 17690 грн.
Тобто, з наданого до суду протоколу призначення пенсії позивача судом встановлено, що з 30.03.2021 року обчислення та виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалась з урахуванням максимального її розміру.
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу (в частині, що оскаржена та, відповідно є предметом розгляду даного апеляційного провадження), суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з набранням чинності Постанови №1279, з 01 квітня 2021 року повноваження щодо здійснення фінансування виплати нарахованої пенсії перейшли від головних управлінь до ПФ України. Тобто вчинити певні дії в інтересах позивача, зокрема щодо здійснення фінансування виплати пенсії, наразі може тільки ПФ України.

Проте, колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками справи.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.
Таким чином, пенсія призначена позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплачується органом Пенсійного Фонду України.
Постановою КМУ №1596 від 30.08.1999 року затверджений Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках (надалі Порядок №1596).
Так, відповідно до пункту 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках (в редакції Постанови КМУ №1279 від 16.12.2020 року), цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.
Таким чином вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій головними управліннями Пенсійного фонду України шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках.
Постановою КМУ №1279 від 16.12.2020 року був затверджений Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного  проживання  одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (надалі Порядок №1279).
Відповідно до пункту 1 Порядку №1279 цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.
Відповідно до абзацу восьмого пункту 2 Порядку №1279 (в редакції чинній до 01.04.2021 року) у цьому порядку терміни вживаються у такому значені, зокрема, уповноважений орган - Пенсійний фонд України, головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат.
З 01.04.2021 року, з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ №277 від 29.03.2021 року, уповноважений орган - це головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку №1279 виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України;
За змістом Порядку №1279 цей Порядок визначає механізми виплати пенсій або шляхом видачі сум пенсії безпосередньо у виплатному об`єкті або з доставкою до дому в обумовлений час.
Таким чином Порядок №1596 та Порядок №1279 лише визначають механізми виплати пенсій зокрема шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках, або шляхом видачі сум пенсії безпосередньо у виплатному об`єкті або з доставкою до дому в обумовлений час.
Визначення Порядками №1596 та №1279 механізмів та процедури, за якими пенсіонер фактично може отримати пенсію, узгоджується із приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та не покладає на Пенсійний Фонд України обов`язку здійснювати виплату пенсії пенсіонерам, оскільки Пенсійний Фонд України, відповідно до покладених на нього завдань здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством, що прямо передбачено підпунктом 4 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Постановою КМУ №280 від 23.07.2014 року (в редакції Постанови КМУ №1279 від 16.12.2020 року).
Апеляційний суд звертає увагу, що «забезпечення фінансування виплат пенсій» не є тотожним поняттю «виплати пенсій». Апеляційний суд встановив помилковість висновків суду першої інстанції щодо покладення на апелянта обов`язку забезпечити фінансування виплати позивачу перерахованої пенсії, оскільки обов`язок з виплати пенсії покладений нормою закону саме на територіальні пенсійні органи, яким в цій справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та який, відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного Фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління ПФУ №28-2 від 22.12.2014 р. (зареєстрованого в МЮУ за №40/26485 від 15.01.2015), здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції не досліджувалось питання, а також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно свідчили про те, що Пенсійний Фонду України не виконує та/ або не буде виконувати свої завдання, зокрема - організація, координація та корнтроль роботи територіальних органів щодо призначення (перерахунку), виплати пенсій (пп. 6 п. 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Постановою КМУ №280 від 23.07.2014 р.).
Згідно з частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 7 частини першої ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Проте, позивач не оскаржував жодних дій, бездіяльності або рішень Пенсійного Фонду України та не заявляв до нього жодних вимог.
Згідно з частинами другою, третьою ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки за принципом диспозитивності адміністративного судочинства адміністративний суд не наділений повноваженнями ініціювати судове провадження, він має вирішувати лише заявлені учасниками справи вимоги і не може виходити за їх межі.
Таким чином апеляційний суд дійшов висновку щодо помилковості обраного судом першої інстанції способу відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії саме Пенсійного Фонду України, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині має бути скасоване з ухваленням в цій частині нового рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату з 30.03.2021 року позивачу пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права апеляційна скарга Пенсійного Фонду України підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, апеляційний суд-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пенсійного Фонду України - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року в частині зобов`язання Пенсійного Фонду України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» здійснити фінансування виплати перерахованої з 30.03.2021 року пенсії ОСОБА_1 скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату призначеної з 30.03.2021 року ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                І.П.Косцова

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов