Справа № 161/13780/21 	Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф. 	
Провадження № 22-ц/802/1306/21  Категорія: 84 	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 жовтня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Здрилюк О.І., Осіпука В.В.,
з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,
боржника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2021 року,

                                       В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2021 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С.
Скарга мотивована тим, що 23 липня 2021 року ним отримано постанову приватного виконавця Пироги С.С. про відкриття виконавчого провадження ВП 66101601.
Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, він виявив, що заяву про відкриття виконавчого провадження подав 15 липня 2021 року  представник АТ Альфа-Банк», хоча кошти суд вирішив стягнути на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Питання про заміну стягувача у виконавчому листі на підставі якого відкрито виконавче провадження, остаточно не вирішено, оскільки ухвала суду від 11 червня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження не набрала законної сили з огляду на те, що переглядалась в апеляційному порядку. Отже заяву подано неналежним стягувачем.
Просить суд визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги СС. від 16 липня 2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №6101601 неправомірною та скасувати її.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С.- відмовлено.
В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення - про  задоволення скарги.
Заслухавши боржника та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.
Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 липня 2018 року у цивільній справі №161/9825/17, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»  заборгованість за кредитним договором № 070/22.2-016К від 21.06.2007 року в сумі 8 046,68 доларів США за тілом кредиту, 3 589,26 доларів США за процентами за користування кредитом, 48 727,55 грн. пені за прострочення строків повернення кредиту, 23 857,40 грн. пені за прострочення строків сплати процентів за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»  судові витрати у сумі 5 669,83 грн.
На виконання судового рішення, судом 05 серпня 2020 року був виданий виконавчий лист.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2021 року замінено стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа Банк» у виконавчому листі №161/9825/17, виданому 05.08.2020 Луцьким міськрайонним судом у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).
Згідно із частиною першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Сторонами  виконавчого провадження є стягував і боржник ( ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Згідно із частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»). 
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей ( ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2021 року замінено стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа Банк» у виконавчому листі №161/9825/17, виданому 05.08.2020 Луцьким міськрайонним судом у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Повний текст вказаної ухвали складено 15 червня 2021 року.
З матеріалів скарги слідує, що 15 липня 2021 року представник стягувача направив приватному виконавцю заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої додав оригінал виконавчого листа та копію ухвали про заміну сторони виконавчого провадження у вигляді роздруківки з ЄДРСР з відміткою про набрання нею законної сили 01 липня 2021 року.
З відомостей автоматизованої системи документообігу Луцького міськрайонного суду Волинської області слідує, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 на цю ухвалу надійшла до суду 07 липня 2021 року.
На наступний день після отримання заяви від АТ «Альфа-Банк» 16 липня 2021 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 23 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду про заміну стягувача було залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору та неподанням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Слід зазначити, що лише 18 серпня 2021 року апеляційним судом відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу про заміну сторони  виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що приватний виконавець безпідставно прийняв виконавчий лист до виконання, оскільки заявник на момент пред`явлення виконавчого листа не був належним стягувачем, оскільки ухвала  суду від 11 червня 2021 року не містила відмітки «набрання законної сили" є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи та нормами ЦПК України.
Відповідно до відповіді Державної судової адміністрації України на  звернення представника боржника, відомості про дату набрання законної сили ухвали суду від 11 червня 2021 року  було встановлено в АСДС «01 липня 2021 року», 13 липня 2021 року зазначені відомості про дату набрання законної сили було знято в АСДС з відповідним коментарем «подано апеляційну скаргу».
Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 
Таким чином ухвала суду від 11 червня 2021 року на момент подання заяви стягувачем приватному виконавцю містила відмітку про набрання законної сили «01 липня 2021 року» та з врахуванням наведених положень процесуального закону була такою, що набрала законної сили, а тому заявником було належним чином підтверджено своє право звернення до приватного виконавця з заявою про прийняття виконавчого документа до виконання, як належного стягувача.
Положення ЗУ «Про виконавче провадження» не зобов`язують приватного чи державного виконавця перевіряти статус судового рішення, яке надає заявник, з інформацією щодо такого рішення в ЄДРСР на момент відкриття виконавчого провадження. 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території держави.
Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права. 
Враховуючи зазначене, постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята з додержанням вимог Закону України «Про виконавче провадження», дії  приватного виконавця були правомірними при цьому права боржника жодним чином не були порушеними.
Слід зазначити, що в оскаржуваній ухвалі в вступній та резолютивній її частині судом першої інстанції помилково було зазначено ім`я скаржника  « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_1 » Оскільки вказана помилка ухвали має характер описки, з врахуванням ст. 269 ЦПК  України, її необхідно виправити судом першої інстанцї.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять підстав для скасування судового рішення.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

                                               У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий- суддя:

Судді: