КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

               _______________________________________
Справа № 761/45069/19
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/10320/2021                                                                        
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
21 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                  
                                                           судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                               суддів                                  Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
                                               при секретарі                      Баллі Л.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року (суддя Волошин В.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,
 
встановив:
 
у листопаді 2019р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання дій відповідача щодо нарахування боргу за період з 1 травня 2016р. по 1 жовтня 2017р. неправомірними та зобов`язати здійснити перерахунок.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що 15 листопада 2019р. їй стало відомо про наявність виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу, виданого 29 січня 2019р. за заявою відповідача, яким з неї було стягнуто на користь відповідача суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 12 266грн 38коп., 3% річних у сумі 374грн 27коп., інфляційні втрати у розмірі 1 470грн 29коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 176грн 20коп.
Позивач вважала, що вимоги про стягнення з неї заборгованості є необґрунтованими та безпідставними, так як постановою Кабінету Міністрів України № 409 від 6 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено, що у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної води для нарахування плати за користування послугами з централізованого постачання холодної води здійснюється виконавцями/виробниками такої послуги, виходячи з розрахунку 4 куб. метри на одно особу на місяць.
Позивач стверджувала, що разом з нею у квартирі зареєстровано ще дві повнолітні особи, тому розрахунок повинен був складати 12 куб. м. на місяць, а дії відповідача суперечать чинному законодавству та порушують її права споживача.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ПрАТ «АК «Київводоканал» щодо нарахування боргу ОСОБА_1 за період часу: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.; січень, червень, 2017р. Зобов`язано ПрАТ «АК «Київводоканал» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за період часу: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.; січень, червень, 2017р. Стягнуто з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь 

держави судовий збір у розмірі 768грн 40 коп. В решті позовних вимог відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ПрАТ «АК «Київводоканал» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідач зазначає, що суд першої інстанції помилково послався на те, що з наданих відповідачем на підтвердження правильності проведених позивачу нарахувань вартості послуг з водопостачання та водовідведення актів зняття показань з загальнобудинкового приладу обліку холодної води за спірні місяці підписані лише представником виконавця (відповідача), що на думку суду першої інстанції є порушенням фіксації показників приладу обліку холодного водопостачання. Однак вказаний висновок суду спростовується наступними актами зняття показань із загальнобудинкового приладу обліку, в яких фіксуються не лише поточні показання, а й попередні показання приладу обліку, зняті у попередньому періоді, які підписані балансоутримувачем будинку, чим підтверджено показання попереднього періоду.
Також відповідач посилається на те, що відмова мешканців будинку підписати акти про відсутність витоків води не є доказом про наявність таких витоків.
Крім того, відповідач зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі проігнорований факт наявності боргу у ОСОБА_1 у сумі 12 266грн 38коп, що встановлений судовим наказом від 29 січня 2019р. у справі № 761/2019/19, яке має преюдиційне значення для розгляду справи, а тому ці факти повторному доказуванню не підлягають та повторного доведення не потребують. Зазначене рішення не скасовано та набрало законної сили 5 березня 2019р.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Савчак Я.О. просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що акти про відсутність витоків із загальнобудинкової мережі в цьому ж будинку не містять підписів мешканців будинку, а відтак не підтверджують відсутність витоків. За період часу: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.; січень, червень, 2017р. акти підписані лише представником виконавця (відповідача), тобто при складанні актів у зазначений період часу була порушена відповідна процедура фіксації показників приладу обліку холодного водопостачання.
Крім того, судовий наказ від 29 січня 2019р. у справі № 761/2019/19 не має преюдиційного значення для розгляду даної справи. Судовим наказом, прийнятим за заявою відповідача без участі позивача, стягнуто заборгованість. Даний наказ позивачем не оскаржений, оскільки оскарження - є правом позивача, і відсутність оскарження зазначеного наказу не свідчить про визнання позивачем визначених розмірів заборгованості.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПрАТ «АК «Київводоканал» - Драчову М.С., яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Савчака Я.О., які просили залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З наданих суду документів встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , в якій не були встановлені засоби обліку води у спірний період.
27 жовтня 2017 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 був укладений договір № 0227751 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповідно до якого ПрАТ «АК «Київводоканал» взяв на себе зобов`язання надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної і гарячої води, а споживач взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що 
                                                                     
передбачені договором.
В пункті 2.4 цього договору сторони погодили, що у разі встановлення будинкових засобів обліку у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально-будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку та представника організації, що обслуговує внутрішньо будинкову мережу.
За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних обліків, оплачуються послуги з холодного водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місць, у якому ці витоки виявлено.
ПрАТ «АК «Київводоканал» склав розрахунок заборгованості за період з травня 2016 року по жовтень 2018 року про наявність заборгованості мешканців квартири АДРЕСА_1 за надання послуг з водопостачання та водовідведення у сумі 12 266грн 38коп.
Як визнали учасники справи, 29 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 12 266грн, 3% річних у розмірі 374грн 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 470грн 29 коп.
Одночасно із звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 подала до ПрАТ «АК «Київводоканал» заяву про перерахунок спожитої холодної води та водовідведення холодної води за період з травня 2016 року по жовтень 2018 року відповідно до соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування згідно постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 6 серпня 2014 року. 
            27 листопада 2019 року ПрАТ «АК «Київводоканал» надано відповідь ОСОБА_1 , що об`єми спожитих послуг по будинку АДРЕСА_2 обліковуються будинковим приладом обліку, нарахування оплати за послуги з централізованого постачання холодної води проводиться згідно його показаннями. Також у листі зазначено, що у вересні 2017 року обсяг спожитих послуг мешканцями будинку згідно загальнобудинкового лічильника становив 2367 куб.м., з яких 851 куб.м обсяг спожитої послуг мешканцями, які мають квартирні лічильники, різниця становить 1516 куб.м., яка розподілена на кількість мешканців без квартирних лічильників - 104 особи.
            Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача є неправомірними щодо нарахування боргу позивачу за послуги холодного водопостачання та водовідведення за період часу: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року; січень, червень 2017 року, оскільки акти про зняття показань з загальнобудинкового приладу обліку (холодного водопостачання) підписані лише представником виконавця (відповідача), а акти про відсутність витоків із загальнобудинкової мережі складені одноособово представником виконавця (відповідача).
            Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
            Згідно ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних 
                                                                                 
дій.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон).
Відповідно до статті 1 Закону виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року були затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила).
Згідно пункту 9 Правил квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.
Відповідно до пункту 10 Правил оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.
Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.
Пунктом 11 Правил (в редакції чинній до 30 серпня 2017 року) передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.
За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.
Пунктом 11 Правил (в редакції чинній із 30 серпня 2017 року) передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи 

витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.
Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:
-         у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу);
-         у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення;
-         у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.
За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.
З наданої суду першої інстанції копії планового наряду № 202020 від 2 лютого 2016 року вбачається, що будинок АДРЕСА_2 був обладнаний засобом обліку холодної води.
Під час судового розгляду позивач не заперечувала, що її квартира не була обладнана засобом обліку води.
Відповідачем суду першої інстанції надані акти про зняття показань з приладу обліку та акти про відсутність витоків із загальнобудинкової мережі.
З наданих копій актів про зняття показань з приладу обліку води за травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.; січень, червень, 2017р. вбачається, що в них відсутній підпис представника абонента Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Шевченківського району м. Києва».
З наданих копій актів про відсутність витоків із загальнобудинкової мережі за цей же період вбачається, що в них відсутні підписи мешканців житлового будинку, а стоїть відмітка «відмова».
Разом з цим, відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, не тільки відповідач зобов`язаний надати докази у підтвердження своїх заперечень, а і позивача зобов`язаний надати докази у підтвердження своїх посилань.
За таких обставин, позивач повинна була надати суду докази у підтвердження тих обставин, що із загальнобудинкової мережі у спірний період були наявні витоки води, які надавали підстави для незастосування положень пункту 11 Правил.
Однак, такі докази позивачем суду першої інстанції надані не були, а надані відповідачем документи у належний спосіб не спростовані.
При цьому, позивачем не заявлялося клопотання про витребування доказів у підтвердження наявності витоків води у спірний період із загальнобудинкової мережі будинку АДРЕСА_2 , здійснення ремонтних робіт обслуговуючою організацією для усунення цих витоків та інше.
Надані письмові заяви мешканців будинку 

АДРЕСА_2 до Шевченківського районного суду міста Києва з приводу наявності витоків води у підвалі будинку у період з 2016 по 2018 рік не є належними доказами у розумінні ст. 77, 78 ЦПК України. 
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суду не надані докази у підтвердження того, що мешканці будинку АДРЕСА_2 зверталися до ПрАТ «АК «Київводоканал» з вимогою проводити зняття показань засобу обліку холодної води у присутності певних мешканців будинку, які були уповноважені громадою для здійснення таких дій.
Не спростовані під час судового розгляду і твердження відповідача про те, що мешканці будинку відмовлялися приймати участь у складанні актів про відсутність витоків із загальнобудинкової мережі.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи не були спростовані докази, надані відповідачем, на підтвердження обґрунтованості нарахування обсягів спожитих послуг із водопостачання та водовідведення холодної води у порядку, передбаченому пунктом 11 Правил і умовами укладеного між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 договору № 0227751 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, судом неправильно застосовані норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК  України, апеляційний суд 
 
постановив:
 
апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити.
            Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                      І.М. Рейнарт  
 
Судді                                                                        Г.М. Кирилюк
 
Т.А. Семенюк