12.10.21
33/812/326/21
Справа №490/2919/21
Провадження № 33/812/326/21
ПОСТАНОВА
Іменем України
12 жовтня 2021 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника Комісара О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану його захисником – адвокатом Комісаром Олегом Вікторовичем, на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, 
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №110347 від 13 квітня 2021 року, вбачається, що 13 квітня 2021 року о 21 год 09 хв. у м. Миколаєві по вул. Веселинівська біля буд. 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FT CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. В установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого захисника - адвоката Комісара О.В. -подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що суд неповно та необ`єтивно, дослідив докази та формально підійшов до розгляду справи, не врахував, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки наполягав на його проведенні, але разом зі свідком, оскільки переживав за свою безпеку, враховуючи провокативну та неетичну поведінку працівників поліції. Апелянт вказував, що суд не звернув увагу на те, що в протоколі у фабулі правопорушення вказано ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого мав бути проведений огляд саме на стан сп`яніння, а отже - на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, проте працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відмовили йому в такому огляді на його вимогу. На думку апелянта, раптове безпідставне звинувачення його працівниками поліції про перебування в стані наркотичного сп`яніння було спрямоване на покарання за його вимогу надати докази вчинення правопорушення та за ненадання посвідчення водія. До того ж апелянт звертає увагу на те, що в отриманій ним копії протоколу не зазначена стаття КУпАП, за якою його притягують до відповідальності. Також апелянт вказував, що його не було викликано на розгляд справи до суду першої інстанції, чим порушено його право на захист та безпідставно притягнуто до відповідальності. Крім того апелянт просив постановити окрему ухвалу про вжиття заходів до працівників поліції за недотримання вимог щодо необхідності з гідністю і честю поводитися під час виконання службових обов`язків. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Комісара О.В., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вислухавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Приймаючи оскаржувану постанову, суддя дійшов висновку, що досліджені у справі докази є переконливими та підтверджують, що 13 квітня 2021 року о 21 год. 09 хв. у м. Миколаєві по вул. Веселинівська біля буд. 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FT CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2021 року серії ААБ №110347, 13 квітня 2021 року о 21 год 09 хв. у м. Миколаєві по вул. Веселинівська біля буд. 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FT CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підписаний ними та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , який вказав, що пояснення надасть у суді, при цьому ніяких зауважень щодо його незгоди із протоколом ним не було зазначено.
Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Так, в письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 вказано, що в її присутності 13 квітня 2021 року близько 21 год 40 хв. водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що водій чіткої відповіді не надав, поводив себе неадекватно та після декількох запрошень до медичного закладу пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився.
В письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 вказано, що 13 квітня 2021 року в його присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він повідомив, що не поїде на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння без якогось свідка, від чіткої відповіді ухилявся, у водія поведінка не відповідала обстановці, на неодноразові запитання пройти медичний оглядна стан наркотичного сп`яніння чіткої відповіді не надав а відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вказані обставини підтверджуються і дослідженою судом відеозйомкою, проведеною працівниками поліції.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а наполягав на його проведенні, спростовується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_1  інспектор поліції неодноразово в присутності двох свідків пропонував проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що  ОСОБА_1 хоча і говорив про те, що згоден проїхати в медичний заклад, однак своєю поведінкою цьому не сприяв та наголошував на тому, що поїде до медичного закладу лише зі своїм свідком, а без нього не поїде. При цьому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що особа, у присутності якої він бажає проходити медичний огляд, може поїхати до медичного закладу, але не у поліцейському автомобілі. 
Такі ж обставини були підтверджені і допитаним у суді апеляційної інстанції свідком  ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1  погоджувався їхати до медичного закладу для проходження огляду, але тільки разом із ним, проте, не зміг пояснити, чому вони не поїхали до медичного закладу в запропонованому працівником поліції порядку.
Не можуть бути прийняті до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що звинувачення його працівниками поліції про перебування в стані наркотичного сп`яніння було спрямоване на покарання за вимогу надати докази вчинення ним правопорушення, за яке його зупинили, та за відмову надати поліцейським посвідчення водія, а також посилання апелянта на те, що внаслідок грубої, провокативної та неетичної поведінки працівників поліції він побоювався їхати з ними до медичного закладу.
Такі доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не звільняють водія транспортного засобу обов`язку виконати приписи пункту 2.5 Правил дорожнього руху України щодо проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Отже мотиви відмови від проходження медичного огляду не впливають на склад правопорушення, а тому не мають правового значення, та навіть неправомірність дій працівників поліції, зокрема груба поведінка, не нівілює факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5. ПДР та не звільняє останнього від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До того ж з пояснень захисника ОСОБА_1 – адвоката Комісара О.В. – у суді апеляційної інстанції вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції вони не звертались, складені поліцейськими 13 квітня 2021 року стосовно водія ОСОБА_1 постанови за вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ст. 126 КУпАП України, не оскаржували. 
Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що в протоколі вказано ознаки алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння, внаслідок чого мав бути проведений огляд саме на стан сп`яніння, а отже - на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, проти чого ОСОБА_1 не заперечував.
Так відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці.
А тому зазначення в складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі таких ознак наркотичного сп`яніння як: поведінка що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук - відповідає вимогам вищевказаної Інструкції.
Наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.
Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння. 
Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не передбачено законом, а дії працівників поліції, які запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відповідали вимогам зазначеної Інструкції.
Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Доводи апеляційної скарги про не зазначення в отриманій  ОСОБА_1  копії протоколу статті КУпАП, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, є слушними, оскільки у цій копії протоколу є посилання тільки на частину 1 статті КУпАП без зазначення її номеру. Разом із тим суть викладеного у цій копії протоколу адміністративного правопорушення відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, та її зміст повністю збігається (за винятком зазначення номеру статті КУпАП) зі змістом оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, який особисто підписаний ОСОБА_1 .
Таким чином посилання апелянта на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не спростовують правомірності спірної постанови суду, оскільки не доводять відсутності факту порушення.
Ніяким чином не впливають на доведеність факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і його посилання в суді апеляційної інстанції на те, що при складанні адмінматеріалів у нього не було вилучено посвідчення водія. 
Не є безумовною підставою для скасування судового рішення і посилання апелянта на розглядом справи судом першої інстанції без його участі за відсутності доказів належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, ОСОБА_1 скористався послугами адвоката, який від його імені подав апеляційну скаргу, адвокат Комісар О.В. та Черненко Д.С. приймали участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції та надавали пояснення щодо обставин справи, за їх клопотанням було допитано свідка ОСОБА_2 , в зв`язку з чим слід вважати поновленими передбачені ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
На час винесення судом оскаржуваної постанови строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.
З огляду на вищевикладене немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.
Тому прийняте судом першої інстанції рішення є законним та не підлягає скасуванню. 
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подану його захисником – адвокатом Комісаром Олегом Вікторовичем – залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць