ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/5631/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,        
     розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 р. (суддя: Рябчук О.С.) в адміністративній справі № 160/5631/21 за позовом   ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                      В С Т А Н О В И В:

     ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його вчинити дії щодо здійснення йому  перерахунку починаючи з 01 березня 2018 р. по 31 грудня 2018 р. включно, з 01 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. включно та з 01 січня 2020 р. по 02 березня 2020 р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 серпня 2017 р., виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;
     зобов`язати відповідача виплатити недоплачені йому протягом 2018, 2019, 2020 років суми грошового забезпечення, з урахуванням проведеного перерахунку (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі одноразової грошової допомоги при звільненні);
      Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем його прав в частині виплати грошового забезпечення при звільненні.
      Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного провадження, у задоволенні позову відмовлено.
  Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального права скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Доводи скарги є аналогічні тим, що зазначенні в позовній заяві.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення та просить залишити його в силі.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється також в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 02 березня 2020 р. № 49, підполковника юстиції, помічника командира з правової роботи начальника юридичної служби ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Враховуючи не здійснення відповідачем нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення, без урахування пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а саме виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 01 січня 2018 р., 01 січня 2019 р., 01 січня 2020 р., позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для обчислення  позивачу розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
        30 серпня 2017 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704 (набрала чинності 01 березня 2018 р.) якою, зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
     Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
      У примітці 1 Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
     У примітці Додатку 14 до Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
       24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова КМУ № 103), якою пункт 4 Постанови КМУ № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу,
визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
       Після внесення Постановою КМУ № 103 змін до пункту 4 Постанови КМУ №  704, зміст приміток Додатків 1 та 14 до останньої не було приведено у відповідність із нормою пункту 4 цієї Постанови.
      Згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. по справі №826/6453/18, відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції.             
      Водночас пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2017 р. встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
      Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06 грудня 2016 р. № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін Постановою КМУ № 103, а також додатків 1, 14 Постанови № 704, відсутні підстави для обчислення позивачу розміру окладу за посадою  та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати.
      Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2021 р. у справі № 520/5794/2020.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                   П О С Т А Н О В И В:
   
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 р. в адміністративній справі № 160/5631/21 - залишити без змін.
     Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 вересня 2021 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.        

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий