ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 300/1/21 пров. № А/857/9699/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів - Обрізка І.М., Судової-Хомюк Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року, ухвалене головуючим суддею              Тимощуком О. Л. в м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом Комунального некомерційного підприємства «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення штрафу,

                                                         ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 Комунальне некомерційне підприємство «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу від 03.12.2020 №ІФ11791/1778/АВ/ПТ/ПС/ІП/-ФС. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 позов задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ІФ11791/1778/АВ/ПТ/ПС/ІП-ФС від 03.12.2020.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в акті інспекційного відвідування юридичної особи зафіксовано порушення ч. 1 ст. 84 КЗпП України та ст. 25 Закону України «Про відпустки»; ч. 1, 2 ст.115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»; ст. 98 КЗпП України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці», у зв`язку з чим видано припис про усунення порушень та надано керівнику строк до 24.07.2020, після чого повторно проведено позаплановий захід щодо виконання припису, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування юридичної особи від 29.10.2020 та зафіксовано порушення ст. 83 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про оплату праці», складено протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП України. Апелянт вказує, що наявність порушення підтверджено протоколом, постановою та іншими матеріалами, зібраними під час позапланової перевірки.
Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно копії наказу Управління Держпраці в Івано-Франківській області «Про проведення позапланової перевірки у КНП "Лисецька ЦРЛ" Тисменицької районної ради Івано-Франківської області від 12.06.2020 №614Д, на підставі отриманої від ОСОБА_1 скарги на дії керівника КНП "Лисецька ЦРЛ", та направлення від 12.06.2020 №15-10/3862, головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин та зайнятості Чуйко В.Р. у період з 15.06.2020 по 24.06.2020 проведено позапланову перевірку у КНП "Лисецька ЦРЛ" Тисменицької районної ради Івано-Франківської області, за наслідком якої складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 24.06.2020 №ІФ8623/1778/АВ (а.с.45-48 та зворотна сторона).
Так, в акті інспекційного відвідування інспектором виявлено такі порушення позивачем трудового законодавства: всупереч приписам частин 1, 2 статті 115, статті 98, частини 1 статті 84 КЗпП України, статті 25 Закону України "Про відпустки", частини 1 статті 24, частини 1 статті 13 Закону України "Про оплату праці", генеральним директором позивача відмовлено у наданні відпустки без збереження заробітної плати на 31 календарний день з 06.04.2020 по 06.05.2020 особі з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 ; частину заробітної плати за березень 2020 року працівникам КНП "Лисецька ЦРЛ", які безпосередньо зайняті у ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2, виплачено 16.04.2020 та 30.04.2020, при цьому частину заробітної плати за квітень 2020 року станом на 24.06.2020 не виплачено; частину заробітної плати за квітень 2020 року особам, які входять до складу мобільної медичної бригади, виплачено 05.06.2020, за травень 2020 року - 23.06.2020; всупереч пункту 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020 №768 доплату медичним працівникам, безпосередньо зайнятим у ліквідації епідемії, у розмірі трьох посадових окладів проведено не за повний місяць, а за 9 календарних днів.
З огляду на виявлені порушення, 01.07.2020 відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень №ІФ8623/1778/АВ/П, яким зобов`язано позивача усунути виявлені порушення до 24.07.2020 та повідомити про вжиті заходи Управління Держпраці в Івано-Франківській області.
Листом від 23.07.2020 № 809 позивачем надано інформацію Управлінню Держпраці в Івано-Франківській області про виконання вимог згаданого вище припису.
З метою встановлення факту усунення порушень, виявлених в ході попереднього позапланового заходу контролю, на підставі наказу від 21.10.2020 №11392 та направлення від 21.10.2020 №15-10/6750 (а.с.71-72 та зворотна сторона) у період з 26.10.2020 по 06.11.2020 відповідачем проведено повторне інспекційне відвідування КНП "Лисецька ЦРЛ", в результаті якого складено акт від 29.10.2020 №ІФ11791/1778/АВ (а.с.73-76).
Так, в акті перевірки зафіксовано, що позивачем не виконано вимоги пункту 3 припису від 01.07.2020 №ІФ8623/1778/АВ/П, а саме - не усунено порушення вимог законодавства, що проявилось у виплаті працівникам КНП "Лисецька ЦРЛ" доплати в розмірі трьох посадових окладів (тарифних ставок) не за повний місяць, а лише за дев`ять календарних днів, що не відповідає вимогам статті 98 КЗпП України та частини 1 статті 13 Закону України "Про оплату праці".
За наслідком перевірки виявленого та неусунутого позивачем порушення, відповідачем 28.10.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення №ІФ1179/1778/АВ/ПТ, відповідальність за яке передбачена статтею 188-6 КУпАП та 29.10.2020 винесено постанову № ІФ11791/1778/АВ/ПТ/ПС про притягнення генерального директора КНП «Лисецька ЦРЛ» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 850 грн (а.с.79-80).
03.12.2020 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ІФ11791/1778/АВ/ПТ/ПС/ІП-ФС, відповідно до якої на підставі абзацу 9 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України на Комунальне некомерційне підприємство "Лисецька центральна районна лікарня" Тисменицької районної ради Івано-Франківської області накладено штраф у розмірі 5 000 грн. 
Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу позивач звернувся із даним позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про порушення позивачем приписів статті 98 КЗпП України та частини 2 статті 13 Закону України "Про оплату праці" є необґрунтованими, оскільки доплата працівникам, безпосередньо зайнятим у ліквідації епідемії, здійсненні заходів з запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікуванні пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19 здійснена КНП "Лисецька лікарня" відповідно до вимог Наказу МОЗ України №768 та положень Наказу №145 від 02.06.2003, пропорційно до відпрацьованого часу з моменту поступлення на лікування першого пацієнта із випадком гострої респіраторної хвороби COVID-19.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі - Порядок № 823).
Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Згідно з абз. 1 п. 3 Порядку № 823 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).
Відповідно до абз. 11 пункту 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є невиконання вимог припису інспектора праці.
Пунктом 16 Порядку № 823 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку (пункти 20-22 Порядку № 823).
Згідно з абзацом 9 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.
Системний аналіз наведених вище положень дає підстави дійти висновку, що інспекційне відвідування є формою державного контролю за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис, який є обов`язковим для виконання у визначені строки. Неусунення виявлених порушень, зазначених у приписі, є підставою для притягнення юридичних та фізичних осіб - підприємців до відповідальності у вигляді штрафу.
Предметом спору у даній справі є правомірність застосування до позивача штрафу у зв`язку з невиконанням ним пункту 3 припису від 01.07.2020 №ІФ8623/1778/АВ/П.
Так, пунктом 3 припису було зафіксовано вчинене позивачем порушення вимог статті 98 Кодексу законів про працю України, що полягало у виплаті позивачем доплати працівникам, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та лікуванням пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, в розмірі трьох посадових окладів у березні 2020 року лише за 9 календарних днів, а не за повний місяць.
Апеляційний суд звертає увагу, що вказаний вище припис Комунальним некомерційним підприємством «Лисецька лікарня» оскаржений не був, відтак, доводи про недопущення ним згаданого порушення є безпідставними та не спростовують встановлений законом обов`язок виконати вимоги припису органу Держпраці.
На вказану обставину суд першої інстанції не звернув увагу та помилково вдався до встановлення суті виявленого порушення, передбаченого пунктом 3 припису від 01.07.2020 №ІФ8623/1778/АВ/П, та вчинення такого порушення позивачем.
Натомість, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження виконання Комунальним некомерційним підприємством «Лисецька лікарня» вимог пункту 3 припису Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 01.07.2020 №ІФ8623/1778/АВ/П - усунення порушень статті 98 Кодексу законів про працю України щодо виплати відповідним працівникам доплати до заробітної плати в розмірі трьох посадових окладів у березні 2020 року.
Не заслуговують на увагу покликання позивача на допущення Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області процедурних порушень під час винесення постанови про накладення штрафу, оскільки його належним чином було повідомлено про дату одержання документів у справі про накладення штрафу, а в оскаржуваній постанові чітко зазначено порушення, за яке передбачено відповідальність.
За таких обставин, приймаючи оскаржувану постанову від 03.12.2020 № ІФ11797/1778/АВ/ПТ/ПС/ІП-ФС відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права та не відповідає обставинам справи.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

                                                      П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня             2021 року у справі № 300/1/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.  

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 22.10.2021