Ухвала
 
04 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 519/761/15-ц
провадження № 61-8283ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, 
встановив:
У липні 2015 року      ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України), відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Одеської області (далі - ВДВС Южненського МУЮ Одеської області), ОСОБА_2 , у якому просив визнати недійсними результати електронних торгів з продажу квартири      АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки.
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено, а також скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10 грудня 2015 року, а саме скасовано арешт на квартиру за адресою:    АДРЕСА_1 .   
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та невідповідністьвисновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року рішення Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року змінено та доповнено в частині мотивування.
В іншій частині рішення залишено без змін.
14 травня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Вказаний строк продовжувався ухвалою від 28 липня 2021 рок.  
На виконання вимог вищевказаних ухвал заявником подано до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції, а також заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. 
У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримав04 травня 2021 року. На підтвердження наведеного надав копію поштового конверта суду апеляційної інстанції, яким направлялась оскаржувана постанова, а також роздруківку щодо відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», згідно з якою відправлення за трек-номером 6530009774050, надіслане Одеським апеляційним судом на адресу ОСОБА_1 , було вручено заявнику 04 травня 2021 року.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року в справі № 6-174цс14, від 28 січня 2015 року в справі №6-199цс14, від 04 березня 2015 року в справі №6-18цс15 та від 25 листопада 2015 року в справі № 6-1749цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про зупинення дії рішення Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року. 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об'єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.
Судове рішення про відмову в задоволенні позову не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин, які існували між сторонами на час пред'явлення позову. Разом з тим метою вирішення питання про зупинення дії судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв'язку з дією судового рішення.   
З огляду на те, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено, постановою Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року змінено рішення суду першої інстанції та доповнено його в частині мотивування, а в решті - залишено без змін, що не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин, які існували між сторонами на час пред'явлення позову, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії оскаржуваних судових рішень слід відмовити. 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Южного міського суду Одеської області цивільну справу № 519/761/15-ц за позовом  ОСОБА_1 до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відділу державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними.    
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Южного міського суду Одеської області від 18 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року відмовити.   
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 листопада 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко