ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 листопада 2021 року           справа №360/2671/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Гребенара Олексія Володимировича на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року (повне судове рішення складено 08 липня 2021 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2671/21 (суддя в І інстанції Чернявська Т.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
 
                                             УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року представник позивача Гребенар О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі – Управління), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління від 12 квітня 2021 року № 2428/2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 незалежно від віку згідно з частиною третьою статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV) за заявою від 29 березня 2021 року у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку;
- зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 114 Закону № 1058-IV періоди роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в Шахтоуправлінні “Ровеньківське” учнем гірника підземного, гірником підземним, з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на Шахті 71 “Індустрія” гірником підземним, машиністом електровозу з повним робочим днем під землею та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 незалежно від віку згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV. 
Рішенням Управління від 12 квітня 2021 року № 2428/2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV за заявою від 29 березня 2021 року, у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку. 
В рішенні відповідач зазначив, що відповідно до трудової книжки та без надання уточнюючих довідок неможливо зарахувати до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в Шахтоуправлінні “Ровеньківське”, з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на Шахті “Індустрія”. Підприємства, на яких працював заявник, на цей час розміщуються на окупованій території. У зв`язку з зазначеним, витребувати будь-які додаткові документи з цих підприємств у управління відсутня можливість. Всього без уточнюючих довідок неможливо зарахувати до спеціального стажу 4 роки 4 місяці 15 днів. Пільговий стаж на підземних роботах за списком робіт підземних і провідних професій, що мають право на пенсію незалежно від віку, складає 15 років 11 місяців 14 днів (необхідно 20 років) (пільговий стаж враховано на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).
З посиланням на положення статті 13, 62, 101 Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788-XII), статті 114 Закону № 1058-IV, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637), представник позивача вважає, що відповідачем протиправно не зараховано певні періоди роботи позивача до пільгового стажу.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Також слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від 30 червня 2021 року здійснено процесуальне правонаступництво, а  саме замінено Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – ГУ ПФУ в Луганській області).
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги фактично зазначені доводи, аналогічні висловленим у позовній заяві. Апелянт вказує на невідповідність висновків суду приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, й обставинам справи, зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернувся до Управління з заявою від 29 березня 2021 року, зареєстрованою за № 2428, про призначення пенсії за віком на підставі статті 14 Закону № 1788-XII (частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV), додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи (а.с.12, 12 зв.,68, 68зв.).
Рішенням Управління від 12 квітня 2021 року № 2428/2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV незалежно від віку у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку. Роз`яснено позивачу, що відповідно до наявного пільгового стажу право на пенсію у нього виникне в 50 років. Крім того, зазначено, що позивач має право надати у трьохмісячний термін від дати подання заяви на призначення пенсії уточнюючі довідки за періоди роботи на шахтоуправлінні «Ровеньківське» з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року, з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на шахті 71 «Індустрія» відповідного підприємства або правонаступника (а.с.7-9, 91-93).
Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (а.с.18-19, 66-67), страховий стаж ОСОБА_1 (для розрахунку права на пенсію за віком) складає 35 років 9 місяців 1 день, пільговий стаж за Списком № 1 – 15 років 11 місяців 14 днів, з яких періоди роботи:
з 01 січня 1999 року по 06 березня 1999 року (2 місяці 6 днів), з 10 листопада 1999 року по 31 грудня 1999 року (1 місяць 22 дні), з 01 січня 2000 року по 25 березня 2001 року (1 рік 2 місяці 25 днів), з 26 березня 2001 року по 27 квітня 2001 року (1 місяць 2 дні), з 28 квітня 2001 року по 31 грудня 2003 року (2 роки 8 місяців 4 дні), з 01 січня 2004 року по 30 червня 2010 року (6 років 6 місяців 0 днів), а всього 10 років 9 місяців 29 днів зараховані виключно як робота за Списком № 1;
з 01 липня 2010 року по 31 серпня 2010 року (2 місяці 0 днів), з 01 вересня 2010 року по 16 січня 2012 року (1 рік 4 місяці 16 днів), з 17 січня 2012 року по 30 березня 2013 року (1 рік 2 місяці 14днів), з 01 квітня 2013 року по 29 вересня 2013 року (5 місяців 29 днів), з 01 жовтня 2013 року по 28 листопада 2013 року (1 місяць 28 днів), з 01 грудня 2013 року по 30 березня 2014 року (4 місяці 0 днів), з 01 квітня 2014 року по 29 травня 2014 року (1 місяць 29 днів), з 01 червня 2014 року по 17 липня 2014 року (1 місця 17 днів), з 01 серпня 2014 року по 29 вересня 2014 року (1 місяць 29 днів), з 01 травня 2015 року по 25 травня 2015 року (0 місяців 25 днів), з 01 червня 2015 року по 27 липня 2015 року (1 місяць 27 днів), з 01 серпня 2015 року по 11 квітня 2016 року (8 місяців 11 днів), а всього 5 років 1 місяць 16 днів зараховані як підземна гірнича робота, з яких лише 4 роки 11 місяців 15 днів зараховані як підземна гірнича робота на провідних професіях.
У межах спірних правовідносин до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано періоди роботи у Шахтоуправлінні «Ровеньківське» з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року на посадах учня гірника підземного на УПР 1-2, гірника підземного 2 розряду та на Шахті 71 «Індустрія» Державного комітету України по вугільній промисловості з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на посадах гірника підземного 2 розряду, машиністом електровозу 3 розряду (а.с.18-19, 66-67, 86-87, 87 зв.-89).
Згідно з протоколом Управління від 05 квітня 2021 року № 121630006646 про призначення пенсії, ОСОБА_1 не має права на пенсію (а.с.85зв.).
Відповідно до записів у трудовій книжці від 17 серпня 1992 року серії НОМЕР_2 (а.с.10-11, 81-84) у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 :
з 17 серпня 1992 року прийнятий учнем гірника підземного на УПР 1-2 на Шахтоуправління «Ровеньківське» (запис № 2);
з 20 серпня 1992 року по 19 жовтня 1992 року проходив навчання на курсах при УКК м. Ровеньки за професією гірник підземний (запис № 3);
з 20 жовтня 1992 року переведений гірником підземним 2 розряду (запис № 4);
з 21 грудня 1992 року звільнений з Шахтоуправління «Ровеньківське» у зв`язку з призовом на військову службу (запис № 5);
з 20 грудня 1994 року прийнятий гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею на Шахту 71 «Індустрія» Державного комітету України з вугільної промисловості (запис № 6);
з 13 липня 1995 року переведений машиністом електровозу 3 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 7);
з 07 березня 1999 року звільнений з Шахти 71 «Індустрія» Державного комітету України з вугільної промисловості за власним бажанням (запис № 8).
13 квітня 2021 року позивач звернувся до Управління з заявою від 05 квітня 2021 року, якою просив прийняти наявні у нього довідки від 01 березня 2021 року №№ 478, 479 про підтвердження стажу та історичну довідку про перейменування підприємств. Документи, які позивач просив врахувати для призначення пенсії, надані в копіях (а.с.61-64).
Листом від 21 квітня 2021 року № 239-232/Р-02/8-1216/21 Управління повідомило позивача про неможливість врахування наданих позивачем документів з огляду на те, що вказані документи видані підприємствами, які розташовані на тимчасово окупованій території України, та надані в копіях, а не в оригіналах (а.с.64 зв.-65).
Відповідно до довідки від 31 липня 2015 року № 2047, виданої відокремленим підрозділом “Шахтоуправління Ровеньківське” Товариства з обмеженою відповідальністю  “ДТЕК Ровенькиантрацит”, позивач під час роботи у Шахтоуправлінні «Ровеньківське» у період з 17 серпня 1992 року по 19 серпня 1992 року перебував в учбовому пункті, з 20 серпня 1992 року по 19 жовтня 1992 року проходив курси в УКК гірників підземних, з 20 жовтня 1992 року по 21 грудня 1992 року працював гірником підземним на дільниці прохідницьких робіт (а.с.20).
Відповідно до довідки від 01 березня 2021 року № 478, виданої виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Державного унітарного підприємства «Луганської народної республіки» «Республіканська паливна компанія «Востоквугілля», позивач під час роботи на Шахті 71 «Індустрія» у період з 20 грудня 1994 року по 12 липня 1995 року працював повний робочий день на підземних роботах гірником підземним дільниці підготовчих робіт та виконував гірничі роботи, з 13 липня 1995 року по 07 березня 1999 року працював повний робочий день на підземних роботах машиністом електровоза підземним внутрішньошахтного транспорту та виконував гірничі роботи (а.с.23, 62зв.).
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 14 Закону № 1788-XII визначені особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.
Так, частиною першою статті 14 Закону № 1788-XII визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 10 цього Закону, знижується на 1 рік (частина друга статті 14 Закону № 1788-XII згідно з Рішенням Конституційного Суду від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.).
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно з абзацом другим частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті. 
Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (частина п`ята стаття 114 Закону № 1058-IV).
У межах спірних правовідносин, з огляду на вік позивача на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком (47 років 10 місяців 6 днів), для встановлення позивачу права на пенсію за віком відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV необхідно дотримання таких обов`язкових вимог: робота на провідних професіях (робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) із безпосередньою зайнятістю повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля не менше 20 років, або робота повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).
Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV.
Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1 у редакції, який діяв на час виникнення спірних правовідносин), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Пунктом 1.6, абзацом першим пункту 1.7 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку № 22-1 передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. 
Відповідно до абзацу третього пункту 1.7 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (абзац четвертий пункту 1.7 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку № 22-1).
Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II “Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший” Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Відповідно до пункту 2.23 розділу II “Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший” Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.
Згідно з пунктом 3.2 розділу ІІІ “Підготовка і подання документів для призначення пенсій” Порядку № 22-1 у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії посадова особа підприємства, установи, організації оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або передає документи працівнику для їх подачі до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). У необхідних випадках посадова особа підприємства, установи, організації надає працівнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. У разі якщо підготовлено не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 1.7 розділу І цього Порядку.
Пунктом 3.3 розділу ІІІ “Підготовка і подання документів для призначення пенсій” Порядку № 22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абзаци другий, третій пункту 4.1 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1).
Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1).
Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1).
З системного аналізу вищенаведених норм права слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. 
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відтак, страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком № 637, а страховий стаж, набутий після 01 січня 2004 року, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Судами встановлено, що стаж позивача на підземних гірничих роботах за провідними професіями, зарахований Управлінням, складає 15 років 11 місяців 14 днів (необхідно 20 років) /а.с.9/. 
У спірні періоди (з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року та з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року) позивач працював учнем гірника підземного на УПР 1-2, гірником підземним 2 розряду, машиністом електровозу 3 розряду та проходив навчання на курсах УКК м. Ровеньки за професією гірник підземний.
Перелічені професії не є провідними, оскільки відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1788-XII та абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV до провідний професій віднесені робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі – Список № 202).
Згідно з розділом І Списку № 202 право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). 
Судами встановлено, що пільговий стаж позивача за Списком № 1, обчислений Управлінням, складає 15 років 11 місяців 14 днів.
Управлінням до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано періоди роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в Шахтоуправлінні “Ровеньківське” учнем гірника підземного, гірником підземним, з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на Шахті 71 “Індустрія” гірником підземним, машиністом електровозу з повним робочим днем під землею, що складає 4 роки 4 місяці 17 днів.
Оскільки у трудовій книжці від 17 серпня 1992 року серії НОМЕР_2 відсутні відомості, що позивач з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року працював повний робочий день на підземних гірничих роботах, у межах спірних правовідносин для підтвердження спеціального трудового стажу за Списком № 202 відповідачу має бути надана тільки в оригіналі уточнююча довідка, в якій має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Суд першої інстанції помилково вважав, що позивач надав відповідачу копію довідки від 31 липня 2015 року № 2047, виданої відокремленим підрозділом “Шахтоуправління Ровеньківське” Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Ровенькиантрацит”, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року, а не оригінал.
За матеріалами справи, цю довідку позивач до Управління взагалі не надавав, надавши її вперше лише до суду, про що зазначав, в тому числі, у відзиві на позовну заяву відповідач.
Отже, відповідач правомірно не зарахував спірний період роботи до пільгового стажу як підземні гірничі роботи.
Оскільки у трудовій книжці від 17 серпня 1992 року серії НОМЕР_2 наявні відомості про те, що позивач у період з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року працював на Шахті 71 “Індустрія” гірником підземним, машиністом електровозу з повним робочим днем під землею, колегія суддів також погоджується з висновком місцевого суду, що відповідач протиправно не зарахував спірний період роботи (4 місяці 0 місяців 12 днів) до пільгового стажу як підземні гірничі роботи.
Отже, належним чином підтверджений пільговий стаж позивача на підземних гірничих роботах складає 19 років 11 місяців 26 днів (15 років 11 місяців 14 днів - стаж, зарахований відповідачем + 4 роки 0 місяців 12 днів – стаж, протиправно не зарахований відповідачем), у той час як за законом необхідно 25 років. 
З огляду на викладене, позивач набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення ним 50 років. 
Відтак, рішення Управління від 12 квітня 2021 року № 2428/2021 ( ОСОБА_1 ), яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV через відсутність на день звернення необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку, відповідає вимогам Закону № 1058-IV, внаслідок чого позовні вимоги про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення належить залишити без задоволення.
Вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 квітня 2021 року № 2428/2021 ( ОСОБА_1 ), відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні.
Навіть з урахуванням встановленої місцевим судом необхідності зарахування певного періоду роботи позивача як пільгового, зазначене не впливає на відсутність права ОСОБА_1 на призначення пенсії, а відтак, доцільності повторного розгляду його відповідної заяви немає – це не буде ефективним засобом захисту його прав.
Оскільки обчислення страхового стажу та визначення розміру пенсії є повноваженнями відповідача, які реалізовуються в процесі прийняття рішення про призначення пенсії, а пільговий стаж позивача за Списком № 202 складає менше 25 років - 19 років 11 місяців 26 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV та частини першої статті 14 Закону № 1788-XII, вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 114 Закону № 1058-IV, періоду роботи з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на Шахті 71 “Індустрія” гірником підземним, машиністом електровозу з повним робочим днем під землею є передчасними, а отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що їх також належить залишити без задоволення.
Внаслідок недотримання позивачем вимог Порядку № 22-1 щодо надання документів про стаж (причому тільки в оригіналі), у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 114 Закону № 1058-IV, періоду роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в Шахтоуправлінні “Ровеньківське” учнем гірника підземного, гірником підземним.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваних рішень, натомість доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та є безпідставними.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Зокрема, Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надані відповідно до п.5 Постанови Верховної Ради від 6 грудня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення".
В той же час, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється Розділом ХІV-1 Закону № 1058-ІV, зокрема, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються відповідно до норм статті 114 цього Закону.
Отже, вказані Роз`яснення не стосуються призначення пенсії за нормами Закону № 1058-ІV.
Крім того, пункт 5 Постанови Верховної Ради від 6 грудня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" взагалі втратив чинність на підставі Закону N 3108-IV (3108-15) від 17.11.2005.
Більш того, незважаючи на те, що роз`яснення не є нормативно-правовими актами, а носять лише рекомендаційний характер, зміст Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 фактично встановлює собою норми права, відмінні від норм Закону. Відтак, колегія суддів застосовує прямі норми Закону № 1058-ІV, який в спірних правовідносинах має вищу юридичну силу.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу представника позивача Гребенара Олексія Володимировича – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 360/2671/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 09 листопада 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко
Судді                                                                                  А. А. Блохін
                                                                                                      Т. Г. Гаврищук