ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/2439/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 жовтня 2021 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                                Ганечко О.М.,
суддів                                                                                               Василенка Я.М.,
                                                                                                       Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві    про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
 
   ВСТАНОВИВ:

         ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просив суд:
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в          м. Києві, щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , відповідно до довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВСЗ/5445 від 27.10.2020 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 від       30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";
-    зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВСЗ/5445 від 27.10.2020 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року             "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з розрахунку 90% відповідного грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити єдиним платежем недоотримані суми пенсії з врахуванням раніше виплачених сум;
-           стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати правничу допомогу 12   500, 00 грн.
      В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, згідно наданої довідки про розмір складових грошового забезпечення, з огляду на те, що з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі – Закон № 2262-ХІІ), з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати діє право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704) у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ. При цьому підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказав на те, що рішенням Окружного адміністративного суду України від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі- Постанова № 103), проте, нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, після дати набрання рішення суду законної сили не приймалося. У зв`язку з цим, а також з урахуванням пункту 4 Постанови № 103, виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в          м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 27.10.2020 року                   № ВСЗ/5445 про розмір грошового забезпечення.
            Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з         01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно довідки Київського міського військового комісаріату від 27.10.2020 року № ВСЗ/5445 про розмір грошового забезпечення, виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
                    Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 29.09.2021 року.
           Розгляд апеляційної скарги 29.09.2021 року не відбувся з поважних причин.
          Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України, та призначити справу до розгляду на 20.10.2021 року.
          Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
        Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
          Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,             ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону № 2262-ХІІ.
          З 01.01.2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 17.03.2018 року № ФА139546, що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до Постанови № 103, згідно якої розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій складається: посадовий оклад – 8 320,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) звання – 1 480,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 4 900,00 грн., всього - 14 700,00 грн.
          Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 34), вид підвищення: згідно Постанови № 103 з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення; з 01.01.2020 року щомісячно 100% від підвищення.
          В подальшому, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2020 року та Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 640/3637/20 Київським міським військовим комісаріатом складено довідку від 27.10.2020 року № ВСЗ/5445 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою, станом на 05.03.2019 року, згідно з Постановою        № 704, грошове забезпечення позивача становить: посадовий оклад – 8 320,00 грн., оклад за військовим званням – 1 480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 4 900,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) – 9 555,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%) – 1 664,00 грн., премія 35% - 2 912,00 грн., всього – 28 831,00 грн.
      Також, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо проведення перерахунку призначеного розміру пенсії починаючи з 01.04.2019 року згідно довідки Київського міського військово комісаріату.
          Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від           28.12.2020 року № 2600-0202-8/184131 повідомлено, що Головне управління повернуло без виконання надіслану Київським міським військовим комісаріатом довідку про розмір грошового забезпечення, видану на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2020 року у справі № 640/3637/20, оскільки вказаним рішенням не було покладено зобов`язань щодо перерахунку пенсії згідно із зазначеною довідкою.
          Не погоджуючись із діями щодо не проведення перерахунку пенсії, на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.
         З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
       Згідно з нормами частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
        Відповідно до положень статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
          Згідно частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
          Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
          Пунктом 1 Порядку № 45 «Про проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі – Порядок № 45) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
      Так, абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
          У Додатку 2 до Порядку № 45 містилась форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції. Зокрема, у ній відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
        Однак, слід врахувати, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
        Також, варто врахувати висновки, викладені у рішенні від 17.12.2019 року Верховного Суду за результатами розгляду справи № 160/8324/19. Вказане рішення залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року.
     Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте зміни, внесені Постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними. Відтак, з 05.03.2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі           № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку      № 45, яка діяла до зазначених змін.
          Відповідно до пункту 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами) (далі – Порядок №3-1), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
          Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
          Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, на що цілком обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
       При цьому, 30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, що набрала чинності 01.03.2018 року, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
          Пунктом 2 Постанови № 704, встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
         Постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац 4 підпункт 1 пункту 5 Постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 Постанови № 704).
           При цьому, підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
     Тож, з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі                    № 826/3858/18, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
          Відповідно до норм пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону.
        Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправною відмови та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу, відповідно з 01.04.2019 року пенсії на підставі довідки, виданої Київським міським військовим комісаріатом № ВСЗ/5445 від 27.10.2020 року, з урахуванням проведених виплат.
        Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
         Частиною 2 статті 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Відповідно до норм частин 1-4 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
        З огляду на викладене, зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, з правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
        22.09.2021 року представником позивача Травянко О.І. до суду було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просив стягнути з апелянта на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги у сумі 5 400 грн. пов`язані з апеляційним переглядом справи в суді.
           З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає зазначити наступне.
      Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
        За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
         Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;       2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
           Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          Так, частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
          Отже, з аналізу наведених правових норм, вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
        Також, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
          За таких обставин, колегія суддів, розглянувши та перевіривши зміст наданих стороною позивача документів на підтвердження витрат, понесених на надання правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції, вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 400 грн. пов`язані з апеляційним переглядом справи в суді, проте, не є співмірними по відношенню до складності справи, адже апеляційна скарга розглядалась у письмовому провадженні, відзив не містив нових доказів чи обґрунтувань, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення заявленої суми до стягнення з відповідача до 3000 грн., що відповідає встановленим процесуальним законодавством критеріям, зокрема, співмірності та пропорційності.
          Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
          Наведені позивачем доводи та надані матеріали не спростовують наведених вище висновків суду та не доводять зворотнього.
          На переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
          Згідно з приписами часини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          У відповідності до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
        Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

    Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві - залишити без задоволення.

     Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року - залишити без змін.

        Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

           Головуючий суддя                                                                          О.М. Ганечко 

Судді                                                                                                  Я.М. Василенко
                                                                                
                                                                                                           В.В. Кузьменко