УХВАЛА

02 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/11905/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка  І.М. і Львова Б.Ю.,
розглянувши заяву фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю 
(далі - Фірма)
про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат
у справі № 910/11905/20
за касаційними скаргами Фірми та ОСОБА_1 
(далі - ОСОБА_1 )
на рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021
за позовом акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - АТ "Альфа-Банк")
до:  ОСОБА_1 ;
Фірми 
про стягнення 7 097 868,68 євро, та
за зустрічним позовом  ОСОБА_1 
до АТ "Альфа-Банк"
про     визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 17.08.2021: касаційні скарги Фірми та      ОСОБА_1 задоволено частково; рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 зі справи 
№ 910/11905/20 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

29.10.2021 (згідно з вхідним штампом Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду "Скриня") Фірма звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій заявник просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 471 400 грн., сплачений за подання касаційної скарги на підставі платіжного доручення від 11.06.2021 №19052777.

Пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з підпунктами "б" і "в" пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, суд касаційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення суду першої (апеляційної) інстанції, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови апеляційної інстанції з передачею справи на новий розгляд судові витрати у справі, в тому числі й судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи.

Наведене свідчить, що у разі направлення справи на новий розгляд у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, оскільки зміни судового рішення чи ухвалення нового рішення, яким спір було б вирішено по суті, не відбулося.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що за результатами розгляду касаційних скарг Фірми та      ОСОБА_1 постановою Верховного Суду від 17.08.2021 рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 зі справи № 910/11905/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва, розподіл судових витрат, у тому числі і судового збору, судом касаційної інстанції не здійснюється.

Отже, розподіл судових витрат у цій справі повинен здійснити суд першої інстанції за результатом розгляду ним цієї справи, відповідно до вимог статті 129 ГПК України.

За таких обставин Суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви Фірми про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи № 910/11905/20.

Керуючись статтями 129, 234, 244 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи №     910/11905/20. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                      В. Селіваненко

Суддя                                                                                                        І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                        Б. Львов