Постанова
Іменем України
 
06 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 359/4886/15
провадження № 61-13221св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю., 
 
учасники справи:
позивач -  публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку на протокольну ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у складі колегії суддів: Слюсар Т. А.,                  Коцюрби О. П., Мостової Г. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Люксрейдінг» (далі - ТОВ «Люкстрейдінг»), про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків його недійсності.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 19 березня                2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу частини об`єкта нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В. і зареєстрований у реєстрі за № 464, відповідно до умов якого банк передав у власність покупця 2/5 частини нерухомого майна - приміщення, що складається з митно-ліцензійного складу IV загальною площею 5 736,3 кв. м, котельної та трансформаторної підстанції Б-1 загальною площею 273,7 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно з пунктом 3 договору продаж нерухомого майна відбувся за ціною                 42 507 600,00 грн, у тому числі ПДВ 7 084 600,00 грн, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок продавця № НОМЕР_1 , який знаходиться у ПАТ «Банк «Київська Русь».
Постановою Правління Національного банку України від 19 березня                     2015 року № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Банк «Київська Русь» визнано неплатоспроможним.
На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19 березня 2015 року прийнято рішення № 61 про запровадження з 20 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О. Ю.
Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 року до 19 червня 2015 року включно, про що розповсюджено інформацію у засобах масової інформації, мережі Інтернет та доведено її до відома керівництва банку. 
На момент укладення з ОСОБА_1 , як кредитором ПАТ «Банк «Київська Русь», договору купівлі-продажу частини об`єкта нерухомого майна, органами управління банку не приймалося рішення про надання повноважень будь-якій посадовій особі банку для здійснення продажу об`єкта нерухомого майна, з огляду на що головою правління ПАТ «Банк «Київська Русь» Братком В. І. при кладенні оспорюваного договору  перевищено повноваження, надані йому Статутом ПАТ «Банк «Київська Русь», про наявність яких відповідач була обізнаною.
Здійснивши 19 березня 2015 року, до дня визнання банку неплатоспроможним, повернення відповідачеві грошових коштів за депозитними договорами, провівши у цей же день їх конвертацію у національну валюту та у подальшому перерахувавши зазначені грошові кошти в рахунок сплати вартості придбаного нерухомого майна за оспорюваним договором, ПАТ «Банк «Київська Русь» надало окремому кредитору - ОСОБА_4 переваги (пільги), прямо не встановлені законодавством чи внутрішніми документами банку, тоді як інші кредитори (вкладники) банку, що опинилися у подібному становищі, у зв`язку з неплатоспроможністю банку, не отримали задоволення своїх вимог за рахунок їх обміну на нерухомість та ліквідні активи банку.
Посилаючись на те, що оспорюваний договір є нікчемним відповідно до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки його умови передбачають передачу у власність відповідачу поза черговістю, встановленою зазначеним законом, майна, грошові кошти від продажу якого повинні були увійти до складу ліквідаційної маси, при цьому вартість відчужуваного за договором купівлі-продажу нерухомого майна визначено на підставі балансової довідки без проведення відповідної оцінки його вартості, ПАТ «Банк «Київська Русь» просило визнати недійсним договір купівлі-продажу частини об`єкта нерухомого майна від 19 березня 2015 року, застосувати наслідки недійсності цього правочину, витребувати у відповідача 2/5 частини об`єкта нерухомого майна та визнати за ПАТ «Банк «Київська Русь» право власності на зазначене нерухоме майно. 
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Київська Русь» про виділ у натурі належних їй 2/5 частин нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 , мотивуючи необхідність такого виділу неможливістю спільного користування ним та з метою запобігання конфліктних ситуацій з іншим співвласником.
Короткий зміст судових рішень 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від                     17 липня 2015 року у задоволені позову ПАТ «Банк «Київська Русь» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Виділено        ОСОБА_1 у натурі 2/5 частки нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: митно-ліцензійний склад А-IV площею 5 736,3 кв. м, котельню та трансформаторну підстанцію Б-І площею 273,7 кв. м. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 2/5 частки нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: митно-ліцензійний склад А-IV площею 5 736,3 кв. м, котельню та трансформаторну підстанцію Б-І площею 273,7 кв. м.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2015 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від                         17 липня 2015 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2015 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року задоволено заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від                  08 вересня 2015 року та рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року. Скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Київської області від                   08 вересня 2015 року та рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від                        14 червня 2018 року залишено без розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 , третя особа -ТОВ «Люкстрейдінг», про припинення права спільної часткової власності на частину нежитлових приміщень на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від                     12 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, у задоволенні позову ПАТ «Банк «Київська Русь» відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволено частково, скасовано постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» залишено без задоволення, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2018 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У січні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» (далі - ТОВ «ФК «Ю-Бейс») подало до апеляційного суду заяву про заміну сторони позивача у справі за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «Люкстрейдінг», про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків його недійсності, її правонаступником.
Заява мотивована тим, що ТОВ «ФК «Ю-Бейс» є переможцем аукціону, що відбувся 18 березня 2020 року, з продажу лоту № GL18N016951, а саме: пул активів, що складається з прав вимоги за кредитними договорами, які укладені між суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, векселів та майнових прав, що випливають з векселів у кількості 5 одиниць нерухомості, а саме: активи ПАТ «Банк «Київська Русь, що складаються, зокрема з майнових прав на 2/5 частини нерухомого майна - приміщення, що складається з митно-ліцензійного складу А-ІV загальною площею 5 736,3 кв. м, котельні та трансформаторної підстанції                  Б-1, загальною площею 273,7 кв. м, що розташовані на АДРЕСА_1 .
Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції
Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня                 2021 року в задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну сторони у справі відмовлено.
Апеляційний суд виходив із того, що майнові права та право власності на майно не є тотожними поняттями, а предметом договору                                         № ИА-ЕА-2020-03-12-000009-Ь/42/1 про відступлення прав вимоги від                     22 квітня 2020 року, який укладено між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс», є саме майнові права на нерухоме майно, у зв`язку з чим до ТОВ «ФК «Ю-БЕЙС» не перейшло право власності на нерухоме майно.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
04 серпня 2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та постановити нову про заміну процесуального правонаступника з ПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «ФК «Ю-БЕЙС». 
Підставами касаційного оскарження протокольної ухвали Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме не відповідне застосування судом статті 55 ЦПК України в аналогічних правовідносинах.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд не оцінив правомірність договору про відступлення прав вимоги, у результаті чого необґрунтовано відмовив у задоволені клопотання про заміну процесуального правонаступника.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу  
ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 й ОСОБА_3 подали відзив, у якому просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а протокольну ухвалу апеляційного суду без змін як таку, що постановлена з додержанням норм процесуального законодавства.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2021 року поновлено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк на касаційне оскарження протокольної ухвали Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року.
Відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Київського апеляційного суду справу № 359/4886/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк» «Київська Русь» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків недійсності правочину.
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року справу № 359/4886/15 призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Обставини справи
Звертаючись у січні 2021 року до апеляційного суду з заявою про заміну сторони позивача у даній справі, ТОВ «ФК «Ю-Бейс» зазначало, що є переможцем аукціону, що відбувся 18 березня 2020 року, з продажу лоту                       № GL18N016951, а саме: пул активів, що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладених між суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, векселів та майнових прав, що випливають з векселів у кількості 5 одиниць нерухомості, а саме: активи 
ПАТ «Банк «Київська Русь, що складаються, зокрема з майнових прав на                 2/5 частини нерухомого майна - приміщення, що складається з митно-ліцензійного складу А-ІV загальною площею 5 736,3 кв. м, котельні та трансформаторної підстанції Б-1, загальною площею 273,7 кв. м, що розташовані на АДРЕСА_1 .
22 квітня 2020 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» укладений договір № UA-EA-2020-03-12-000009-b/42/1 про відступлення прав вимоги з додатками № 1 та № 2 до нього, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. та зареєстрований у реєстрі за № 617.
У цей же день (22 квітня 2020 року) між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» укладений договір № UA-EA-2020-03-12-000009-b/42/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Липкевич Т. В. і зареєстрований у реєстрі за № 455.
Окрім того, 22 квітня 2020 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» укладений акт прийому-передачі (до договору  купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна від 22 квітня 2020 року) документів, який є невід`ємною частиною договору.
Протокольною ухвалою від 01 червня 2021 року Київський апеляційний суд в задоволенні клопотання  ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну сторони у справі відмовив, виходячи з того, що предметом договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна від 22 квітня 2020 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» (продавець) та ТОВ «ФК                       «Ю-Бейс» (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Липкевич Т. В., зареєстрованого у реєстрі за № 455, є купівля-продаж майнових прав щодо спірного нерухомого майна, які є відмінними від права власності на об`єкт нерухомого майна щодо якого виник спір.
Межі та підстави касаційного перегляду 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України). 
Підставами касаційного оскарження у цій справі за касаційною скаргою  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме не відповідне застосування судом статті 55 ЦПК України в аналогічних правовідносинах. 
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
Позиція Верховного Суду 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є, серед іншого, ухвали.
Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина друга статті 258 ЦПК України).
Відповідно до частин четвертої, п`ятої та восьмої статті 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.
Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.
Усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання не сприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що 18 березня 2020 року відбувся аукціон № UА-ЕА-2020-03-12-000009-b з продажу лоту GL1814016951, до якого включено пул активів ПАТ «Банк «Київська Русь» та АТ «ВТБ Банк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, векселів та майнових прав, що випливають з векселів в кількості 5 одиниць, нерухомості, майнових прав на нерухомість, зокрема до нього входили майнові права на 2/5 частини нерухомого майна - приміщення, що складається з митно-ліцензійного складу А-ІУ загальною площею                               5736,3 кв. м, котельні та трансформаторної підстанції Б-1, загальною площею 273,7 кв. м, розташованих за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Шевченка, 100.
Переможцем зазначеного аукціону було визнано ТОВ «ФК «Ю-Бейс», про що свідчить протокол електронного аукціону від 18 березня 2020 року. Ціна продажу лоту становила 19 294 000,00 грн.
Згідно з виписками з особових рахунків ПАТ «Банк «Київська Русь» та АТ «ВТБ Банк» за придбаний лот ТОВ «ФК «Ю-Бейс» перерахувало кошти в сумі 19 294 000,00 грн.
22 квітня 2020 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» укладений договір № ПА-ЕА-2020-03-12-000009-Ь/42/1 про відступлення прав вимоги, за яким новий кредитор ТОВ «ФК «Ю-Бейс» набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатках № 1 та додатках № 2 до даного договору. 
Вказаний договір відступлення прав вимоги є чинним, недійсним не визнавався.
Враховуючи, що правонаступником ПАТ «Банк «Київська Русь» є ТОВ «ФК «Ю-Бейс», помилковим є висновок апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення заяви останнього про залучення його до участі як правонаступника позивача.
Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами касаційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та вважає на необхідне протокольну ухвалу апеляційного суду скасувати й ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про залучення правонаступника сторони у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення постановлене без додержання норм процесуального права. За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню, протокольна ухвала апеляційного суду - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про залучення правонаступника сторони у справі.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку задовольнити.
Протокольну ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року скасувати.
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс»  про залучення правонаступника сторони у справі задовольнити.
Замінити позивача у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг», про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків недійсності правочину правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс». 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
 Головуючий                                                  М. Є. Червинська
 
 Судді:                                                              С. Ю. Бурлаков
 
                                                                           А. Ю. Зайцев
 
                                                                           В. М. Коротун
 
                                                                            М. Ю. Тітов