Дата документу 26.10.2021 Справа № 318/1120/20

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26 жовтня 2021 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 318/1120/20
Провадження №22-ц/807/2886/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
       за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 червня 2021 року про залишення без задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, в складі судді Васильченка В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за позикою від 03.11.2019 на загальну суму 573 551, 31 грн.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 квітня 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку Кадастровий номер: 2322485800:16:006:0007, площа (га): 4.9199; земельну ділянку Кадастровий номер: 2322485300:01:002:0250, площа (га): 0.42; земельну ділянку Кадастровий номер: 2322486800:01:002:0050 площа (га): 0.318; земельну ділянку Кадастровий номер: 2322486800:10:001:0504 площа (га): 6.66; земельну ділянку Кадастровий номер: 2322486800:10:001:0507 площа (га): 6.66; накладення арешту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 45.5; накладення арешту на житло за адресою: АДРЕСА_2 ; шляхом заборони відчуження належного йому рухомого та нерухомого майна, в межах суми позовних вимог; шляхом накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 і знаходяться у нього або в інших осіб в межах, суми позовних вимог.

08 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 квітня 2021 року.

В обґрунтування заяви зазначав, що договір про відступлення права вимоги № 01/04-20 від 23 квітня 2020 року є недійсним, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вимог, викладених у заяві про забезпечення позову. Суд не пересвідчився, чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 квітня 2021 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем жодними доказами не підтверджено наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Звертає увагу, що не є підставою для забезпечення позову доводи позивача про ухилення відповідача від виконання зобов`язань за спірним договором, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідача заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Від представника позивача – адвоката Севастьянова Р.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. 

У відзиві зазначає, що оскаржувана ухвала є законною, постановленою з додержанням норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга є необґрунтованою та зводиться до незгоди ОСОБА_1 з ухвалою суду від 12 квітня 2021 року про забезпечення позову, проте відповідач не оскаржував відповідну ухвалу в апеляційному порядку. Апелянтом не наведено обставин, які свідчать про те, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились, обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, виходив з того, що скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили їх застосування. На момент вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи не завершено, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.10 Поставнови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду судом клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, спір судом ще не було вирішено і обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, не змінилися.

В той же час,  ОСОБА_1 в своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову доводив не зміну обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, а необгрунтованість та неправомірність застосування судом цих заходів, що по суті є оспорення відповідачем ухвали про забезпечення позову.

Тобто, зазначені у заяві мотиви є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову, яке здійснюється шляхом її апеляційного оскарження, а не підставою для скасування застосованих заходів забезпечення позову.
За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.
Твердження апеляційної скарги щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову та доказів щодо загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, необгрунтованість заяви позивача та відсутність посилань на докази на підтвердження викладеного в ній стосуються правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, в той час, як предметом апеляційного перегляду в даній справі є наявність чи відутність підстав для їх скасування, а не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову.
Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами ЦПК України, є різними за своїм змістом, і за обставинами, які підлягають встановленню. Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі (ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для  скасування заходів забезпечення цього позову, не спростовують, та не дають підстав для встановлення порушення судом норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 червня 2021 року про залишення без задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову в цій справі є такою, що відповідає вимогам процесуального закону, тому підстав  для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

               Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
               Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 червня 2021 року про залишення без задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позовув цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 жовтня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова