ОКРЕМА ДУМКА
Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Крата В. І.
 
10 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/2473/20
провадження № 61-17487св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Шпитьківської сільської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом змінив, зменшивши розмір частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,2387 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , яка підлягає визнанню за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , з 1/4 до 1/8. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, у розмірі 2 942,80 грн.
 
При цьому колегія суддів застосувала висновки, зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 675/2372/16-ц (провадження № 61-29813сво18).
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 675/2372/16-ц (провадження № 61-29813сво18) зазначено, що:
«встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, врахувавши цільове призначення спірної земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на праві власності, а також волю спадкодавця, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та визнання за ОСОБА_5 права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки на цій земельній ділянці розташований житловий будинок позивача (1/2 якого успадкована після смерті ОСОБА_6 ), інші будівлі та споруди, а земельна ділянка, площею 0,1 га, призначена саме для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, власником яких є позивач»;
«відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що була надана спадкодавцю у власність у межах нормативів, на якій розташований успадкований будинок, інші будівлі й споруди, переходить у власність спадкоємців за заповітом, якщо у заповіті спадкодавцем висловлена воля лише відносно житлового будинку, інших будівель та споруд».
«Ураховуючи вищевказане, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 341/363/16-ц (справа № 61-31063св18)».
 
Не можу погодитися із цим висновком Об`єднаної палати з таких мотивів.
 
1.                 Частка у праві спільної власності є окремим об`єктом цивільних прав. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не є конкретною часткою майна. Тлумачення частини другої та третьої статті 1225 ЦК України свідчить, що законодавець пов`язує перехід права власності (користування) на земельну ділянку до того спадкоємця (тих спадкоємців), що успадкували право власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, а не частку в праві спільної часткової власності. Схожий підхід вже висловлювався Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду і було здійснене досить чітке розмежування різних об`єктів цивільних прав. Тому до частки у праві спільної власності на будинок не можуть бути застосовані правила, що й до будинку як окремого об`єкту цивільних прав.
 
2.                 Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
3.                 У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 295/4514/16-ц (провадження № 61-29115сво18) зазначено, що: «аналіз глави 26 ЦК України дозволяє зробити висновок, що частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не є конкретною часткою майна. Тобто, частка в праві спільної часткової власності та жиле приміщення є окремим об`єктом цивільних прав. Тлумачення частини другої статті 109 ЖК УРСР, з урахуванням змісту статті 379, глави 26 ЦК України свідчить, що виселення без надання іншого житлового приміщення відбувається у тому разі, якщо саме це житлове приміщення було придбане за кредитні кошти. У разі, якщо за кредитні кошти було набуто інший об`єкт цивільних прав (частку в праві спільної часткової власності), а не житлове приміщення, що передано в іпотеку, то виселення без одночасного надання іншого постійного житлового приміщення не допускається».
 
4.                 За таких обставин, підстави для застосування до спірних правовідносин статті 1225 ЦК України були відсутні, як і відсутні підстави для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 341/363/16-ц (справа № 61-31063св18). 
 
5.                 Тому колегія суддів необхідно було постановити ухвалу про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати у зв`язку із необхідністю відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 675/2372/16-ц (провадження № 61-29813сво18).

Суддя                                                                                                        В. І. Крат