ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 640/2919/20
адміністративне провадження № К/9901/25909/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Міністерства юстиції України до Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» про анулювання реєстраційного свідоцтва, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 (суддя - Балась  Т. П.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 (колегія суддів у складі: Бєлової Л. В., Аліменка В. О., Безименної Н. В.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
У лютому 2020 року Міністерство юстиції України звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Політичної партії «Діти війни «Народна партія України», в якому просило анулювати реєстраційне свідоцтво Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» № 171-п.п. від 14.04.2009. 
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Міністерство юстиції України наділено правом звернутися до суду з позовом про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, у разі невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років, про що зазначено у частині першій статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні».
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 07.05.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020, адміністративний позов задовольнив: анулював реєстраційне свідоцтво Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» № 171-п.п. від 14.04.2009.
Судові рішення мотивовано тим, що відповідачем було порушено вимоги статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні», оскільки протягом десятирічного строку Політичною партією «Діти війни «Народна партія України» не було висунуто своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України. Висування політичною партією свого кандидата на вибори народних депутатів України після спливу десятирічного строку та після подання відповідного позову Міністерством юстиції України, викладеного не спростовує.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
09.10.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Політичної партії «Діти війни «Народна партія України», у якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні» у частині обчислення десятирічного строку, установленого для висування політичною партією своїх кандидатів на вибори Президента України та вибори народних депутатів України.
Крім того, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано частину першу статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні» в частині наявності у позивача підстав для звернення з позовною заявою від 07.02.2020 та висновків щодо не висування відповідачем протягом останніх 10 років станом на 07.02.2020 своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України. 
Також скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права в частині неповного з`ясування всіх обставин справи, а саме: не з`ясовано процедуру та не встановлено точну дату висування відповідачем свого кандидата на проміжних виборах народного депутата України в одномандатному виборчому окрузі № 179, які відбулись 15.03.2020.
Крім того, відповідач вважає, що суд першої інстанції незаконно розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки, на його думку, справа має виняткове значення для відповідача та становить значний суспільний інтерес та є складною. Також, на думку скаржника, суд першої інстанції незаконно відмовив у розгляді справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та прийняв і врахував у рішенні відповідь на відзив.
На обґрунтування касаційної скарги відповідач також зазначає, що суд апеляційної інстанції незаконно провів підготовчі дії та апеляційний розгляд без участі відповідача та його представника, за наявності обґрунтованого клопотання про відкладення судового засідання. Крім того, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції не дотримався порядку розгляду апеляційної скарги від 09.06.2020, а саме: не призначив окремого судового засідання після проведення підготовчих дій. Також, на думку скаржника, судом апеляційної інстанції, у порушення вимог статей 308, 322 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не досліджено всіх аргументів, викладених відповідачем у апеляційній скарзі від 09.06.2020.
Позиція інших учасників справи
Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Рух касаційної скарги
09.10.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2020 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Єзерова А. А., суддів Стародуба О. П., Кравчука В. М. для розгляду судової справи №  640/2919/20.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15.10.2020 № 1977/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 640/2919/20 у зв`язку з постановленням Верховним Судом 13.10.2020 ухвали № К/9901/25909/20 про відведення судді-доповідача Єзерова А. А. та суддів Кравчука В. М., Стародуба  О.  П. від розгляду матеріалів касаційної скарги Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі №  640/2919/20.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2020 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 640/2919/20. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж. М. (судді-доповідача), Жука А. В., Мартинюк Н. М. від 29.10.2020 відкрито касаційне провадження за скаргою Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020.
28.12.2020 на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява Громадської організації «Контроль за виборами» про залучення до участі у справі № 640/2919/20 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2021 заяву Громадської організації «Контроль за виборами» про залучення до участі у справі № 640/2919/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача повернуто без розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Політичної партії «Діти війни» Народна партія України» про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі № 640/2919/20.
Ухвалою Верховного Суду від 16.11.2021 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Політична партія «Діти війни «Народна партія України» зареєстрована Міністерством юстиції України 14.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом № 171-п.п. від 14.04.2009.
Діяльність відповідача здійснюється на підставі Статуту Політичної партії «Діти війни «Народна партія України», прийнятому Установчим з`їздом «Діти війни «Народна партія України» від 07.02.2009.
Статут Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» затверджено рішенням Установчого з`їзду, протокол другого етапу установчого з`їзду Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» від 07.02.2009 (далі - Статут). 
Пунктом 1.1 Статуту передбачено, що Політична партія «Діти війни» Народна партія України» є всеукраїнською лівоцентристською політичною партією громадян України, неприбутковою організацією, яка діє на засадах законності, гуманності, спільності інтересів, рівності прав її членів, гласності, добровільності у відповідності з Конституцією України, Закону України «Про політичні партії», чинного законодавства України та цього Статуту.
З метою перевірки дотримання вимог статті 24 Закону України «Про політичні партії в України» Міністерством юстиції України 15.01.2020 направлено лист №  430/00019.4.1/6-20 до Центральної виборчої комісії для отримання інформації щодо висування Політичною партією «Діти війни «Народна партія України» кандидатів на участь у виборах народних депутатів України та на виборах Президента України протягом останніх 10 років.
Центральна виборча комісія листом від 31.01.2020 № 21-41-211 надала інформацію стосовно партій, які висували та подавали до Центральної виборчої комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України (чергових, позачергових) протягом 2010-2019 років та кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2005-2019 років.
Водночас, інформація щодо висування кандидатів на вищевказаних виборах за останні 10 років від Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» відсутня.
Вважаючи, що політичною партією порушено вимоги частини першої статті 24 Закону України «Про політичні партії в Україні», позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
Статтею 327 КАС України, у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15.12.2017, обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України від 05.04.2001 № 2365-III «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон   № 2365-III; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.
Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку (частина перша статті 3 Закону №   2365-III).
Відповідно до частини першої статті 23 Закону №  2365-III політичні партії припиняють свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску) або в разі заборони її діяльності чи анулювання реєстрації в порядку, встановленому цим та іншими законами України.
У разі невиконання політичною партією вимоги частини сьомої статті 11 цього Закону, виявлення протягом трьох років з дня реєстрації політичної партії недостовірних відомостей у поданих на реєстрацію документах, невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються (частина перша статті 24 Закону № 2365-III).
Рішення суду про анулювання реєстрації політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших статутних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії, а також прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, та його територіальними органами рішень про припинення політичної партії та її структурних утворень відповідно (частина друга статті 24 Закону № 2365-III).
У разі якщо в рішенні суду про анулювання реєстрації політичної партії не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія) політичної партії, її структурних утворень, які мають статус юридичної особи, в рішенні про припинення політичної партії, її структурних утворень визначається як голова комісії з припинення (ліквідаційної комісії) політичної партії, її структурних утворень керівник органу управління або особа, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено рішенням суду (частина третя статті 24 Закону № 2365-III).
Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону № 2365-III визначено, що державний контроль за діяльністю політичних партій здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, - за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади.
Згідно із Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 із змінами (далі - Положення №   228), Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, зокрема, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців. 
Підпунктом 83-15 пункту 4 Положення №   228 установлено, що Міністерство юстиції України здійснює контроль за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, вживає визначених законом заходів у разі порушення політичними партіями Конституції та законів України, звертається до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії або про заборону політичної партії; звертається до суду із заявою про анулювання реєстраційного свідоцтва постійно діючого третейського суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 2 та пункту 9 частини першої статті 17 Закону України від 30.06.2004 №  1932-IV «Про Центральну виборчу комісію» Центральна виборча комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад, зокрема, виборчого процесу, однакове застосування законодавства України про вибори на всій території України. Комісія здійснює контроль за дотриманням політичними партіями, іншими суб`єктами виборчого процесу, зокрема, вимог законодавства про вибори.
Крім того, Центральна виборча комісія згідно із Законом України «Про вибори Президента України» та «Про вибори народних депутатів України» реєструє кандидатів на пост Президента України, кандидатів у депутати, включених до виборчого списку політичної партії у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, та кандидата в депутати, висунутого партією, у відповідному одномандатному виборчому окрузі за умови отримання нею відповідних документів.
Підпунктом 2 пункту 2 Розділу XXXXII «Прикінцеві та перехідні положення» Виборчого кодексу України від 19.12.2019 № 396-IX визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Кодексом Закон України «Про вибори народних депутатів України» (Відомості Верховної Ради України, 2012 року, № 10-11, ст. 73 із наступними змінами), крім положень щодо організації та проведення проміжних виборів і заміщення народних депутатів України, обраних у загальнодержавному виборчому окрузі, повноваження яких достроково припинені, що діють до наступних чергових або позачергових виборів народних депутатів України.
Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України від 17.112011 № 4061-VI «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон № 4061-VI) виборчий процес включає такі етапи: 1) висування кандидатів у депутати; 2)   утворення виборчих комісій (крім Центральної виборчої комісії); 3) реєстрація кандидатів у депутати; 4) проведення передвиборної агітації; 5) утворення спеціальних виборчих дільниць, що існують на тимчасовій основі; 6) складання списків виборців, їх перевірка та уточнення; 7) голосування; 8) підрахунок голосів виборців та встановлення підсумків голосування; 9) встановлення результатів виборів депутатів та їх офіційне оприлюднення; 10) припинення повноважень окружних та дільничних виборчих комісій.
Відповідно до частини першої статті 53 Закону № 4061-VI висування кандидатів, формування та затвердження виборчого списку кандидатів у депутати від партії у загальнодержавному окрузі та висування кандидатів у депутати від партії в одномандатних округах здійснюється партією на з`їзді (зборах, конференції) у порядку, встановленому статутом партії.
Частиною дев`ятою статті 107 Закону № 4061-VI, яка визначає особливості підготовки і проведення повторних, проміжних та позачергових виборів депутатів, установлено, що висування кандидатів у депутати починається на наступний день після опублікування Указу Президента України про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України або рішення Центральної виборчої комісії про призначення виборів. Висування кандидатів у депутати партіями закінчується за сорок днів до дня голосування.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної інстанції за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 70 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини першої статті 10, пункту 3 частини другої, частин п`ятої, шостої статті 11, статті 15, частини першої статті 17, статті 24, пункту 3 розділу VI «Заключні положення» Закону України «Про політичні партії в Україні» (справа про утворення політичних партій в Україні) від 12.06.2007 № 2-рп/2007 визнано конституційними, зокрема, положення статті 24 Закону №   2365-III), якою було встановлено: «У разі невиконання політичною партією вимоги частини шостої статті 11 цього Закону, виявлення протягом трьох років з дня реєстрації політичної партії недостовірних відомостей у поданих на реєстрацію документах, невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до Верховного Суду України з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються».
При цьому Конституційний Суд України у цій справі виходив з того, що згідно зі статтею 69 Основного Закону України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до частини другої статті 36 Конституції України та виборчого законодавства політичні партії сприяють формуванню і вираженню політичної волі громадян. Реалізацію зазначених конституційних приписів забезпечує положення статті 24 Закону щодо обов`язкової участі політичної партії у виборчому процесі. Наведені конституційні положення дають підстави для висновку, що участь у виборах на загальнодержавному рівні є правом політичної партії, яке кореспондується з обов`язком протягом встановленого законом десятирічного терміну хоча б один раз взяти участь у висуванні своїх кандидатів по виборах Президента України та народних депутатів України.
При цьому Конституційний Суд України у цитованому Рішенні наголосив, що з впровадженням в Україні адміністративного судочинства положення статті 24 Закону, якими підсудність категорії справ, пов`язаних з порушенням політичними партіями вимог чинного законодавства, віднесено до повноважень Верховного Суду України вступили в колізію з частиною третьою статті 19 КАС України. Ця суперечність має бути усунута законодавчим шляхом і на загальний висновок щодо конституційності судового порядку розгляду справ про анулювання реєстраційного свідоцтва чи заборону політичної партії не впливає.
На виконання Рішення Конституційного Суду України від 12.06.2007 № 2-рп/2007 законодавець Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 26.11.2015 № 835-VIII вніс зміни до редакції статті 24 Закону   № 2365-III та виклав її у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин. При цьому «невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років» залишилося підставою для анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії.
Таким чином, ураховуючи конструкцію статті 24 Закону   № 2365-III, а також Рішення Конституційного Суду України від 12.06.2007 № 2-рп/2007, факт невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років є обов`язковою підставою для звернення органу, який зареєстрував політичну партію, до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва, про що сформовано правовий висновок у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/2968/20.
У цій справі судами попередніх інстанцій установлено, що 14.04.2009 Міністерство юстиції України зареєструвало Політичну партію «Діти війни «Народна партія України», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію політичної партії від 14.04.2009 № 171-п.п.
Отже, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, установлений законом десятирічний термін для політичної партії хоча б один раз взяти участь у висуванні своїх кандидатів по виборах Президента України та народних депутатів України сплинув 14.04.2019. 
Таким чином, прийняття 17.01.2020 на з`їзді Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» рішення про висування ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 179 на проміжних виборах народного депутата України, призначених на 15.03.2020, відбулося поза межами десятирічного терміну і жодним чином не впливає на застосування статті 24 Закону № 2365-III до спірних правовідносин.
Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах також висловлено Верховним Судом у постанові від 20.04.2021 у справі № 640/2968/20.
Разом з тим, суди попередніх інстанцій, дійшовши помилкового висновку про задоволення позову внаслідок того, що реєстрація (13.02.2020) відповідачем кандидата від Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» після подання позову до суду (07.02.2020) не спростовує факт порушення ним десятирічного терміну для висування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України, не встановили обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
У цій справі судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що позивач звернувся до Центральної виборчої комісії з листом для отримання інформації щодо висування Політичною партією «Діти війни «Народна партія України» своїх кандидатів на участь у виборах народних депутатів України та на виборах Президента України протягом останніх 10 років.
Листом від 31.01.2020 № 21-41-211 Центральна виборча комісія надала інформацію стосовно партій, які висували та подавали до Центральної виборчої комісії документи щодо реєстрації кандидатів на пост Президента України на виборах Президента України (чергових, позачергових) протягом 2010-2019 років та кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному та одномандатних виборчих округах на виборах народних депутатів України (чергових, позачергових, повторних, проміжних) протягом 2005-2019 років. 
Отже, позивач на момент звернення до суду володів інформацією стосовно партій, які висували своїх кандидатів на виборах Президента України та народних депутатів України у період з 2009 року по 2019 рік та подавали до Центральної виборчої комісії документи щодо реєстрації кандидатів, за переліком, наданим Центральною виборчою комісією.
Водночас суди першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам частини четвертої статті 9 КАС України не вжили визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи і не встановили обставин щодо того чи висувала Політична партія «Діти війни «Народна партія України» своїх кандидатів на виборах Президента України та народних депутатів України у період з 2009 року по 2019 рік.Крім того, під час нового розгляду справи судам попередніх інстанцій необхідно взяти до уваги, що висування і реєстрації кандидатів для участі у виборах, хоча і визначаються законодавством України як перший етап виборчого процесу, проте є діями різними за своєю формою.
За змістом положень законодавства України, чинного у період з 2009 року по 31 грудня 2019 року, висування кандидатів від партії здійснюється партією на з`їзді (зборах, конференції) у порядку, встановленому статутом партії (частина перша статті 53 Закону України «Про вибори народних депутатів України», частина четверта статті 47 Закону України «Про вибори Президента України»).
Натомість, реєстрація кандидата має місце виключно після його висування та за умови подання відповідного переліку документів до Центральної виборчої комісії (статті 54, 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України», статті 51 Закону України «Про вибори Президента України»).
Так, висування кандидата здійснюється на з`їзді партії, а реєстрація є наслідком такого висування, тобто офіційним підтвердження статусу відповідної особи, як кандидата на виборах. 
Таким чином, у цій справі судами попередніх інстанцій не було установлено всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме щодо наявності або відсутності факту висування Політичною партією «Діти війни «Народна партія України» своїх кандидатів на виборах Президента України та народних депутатів України у період з 2009 року по 2019 рік, що позбавляє можливості Верховний Суд зробити висновок про наявність підстави для застосування приписів статті 24 Закону   № 2365-III до спірних правовідносин.
При цьому Верховний Суд зазначає, що діє в межах повноважень визначених статтею 341 КАС України, частиною другою якої встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, що позбавляє колегію суддів можливості надати оцінку доводам касаційної скарги в частині тверджень про наявність підстав для застосування статті 24 Закону   № 2365-III та анулювання реєстраційного свідоцтва. 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу. 
Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Ураховуючи, що судами як першої, так і апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, на що посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог статті 353 КАС України.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Перелік випадків, за яких здійснюється розподіл судових витрат наведений у статях 139,140 КАС України.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Політичної партії «Діти війни «Народна партія України» задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується. 

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко А.В. Жук   Н.М. Мартинюк