ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 р.	Справа № 520/9657/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.07.21 року по справі № 520/9657/21
          за позовом         Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО"  
          до         Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)                 
          про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" звернулось до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 28.05.2021 про відкриття виконавчого провадження №65612128 з примусового виконання постанови №60379012 виданої 28.05.2021. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 28.05.2021 з Єдиного реєстру боржників, Приватному акціонерному товариству "Концерн АВЕК та Ко" стало відомо, що у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження №65612128 (постанова про відкриття від 28.05.2021) про стягнення виконавчого збору, виконавчий документ видано Київським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач вважає, що постанова від 28.05.2021 про відкриття виконавчого провадження №65612128 є протиправно, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021  у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з зазначеним рішенням, позивачем ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що в порушення норм чинного законодавства, виконавче провадження №65612128 відкрито не за заявою стягувача, в постанові про відкриття виконавчого провадження №65612128 зазначено іншого стягувача, ніж зазначений в постанові №60379012 від 28.05.2021, у виконавчому документі №60379012 від 28.05.2021 відсутня інформація про місцезнаходження стягувача, у резолютивній частині виконавчого документа невірно зазначені реквізити та відсутня печатка на постанові про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження", заступником начальника відділу В`юнником К.С. прийнято рішення щодо виконання виконавчого провадження ВП №65612128, яке є законним та обґрунтованим. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Враховуючи особиливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої ч. 7 ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що при перевірці позивачем відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень Київським відділом державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) встановлено, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства  юстиції (м,Харків) перебуває виконавче провадження №65612128 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 60379012 від 28.05.2021.
Дане виконавче провадження  відкрито 28.05.2021, у зв`язку з закінченням згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого провадження ВП№60379012  з примусового виконання наказу 922/1267/19 від 08.10.2019 виданого Господарським судом Харківської області про звільнення Приватним акціонерним товариством "Концерн Авек та Ко" (61002, вул. Сумська, 70, м. Харків, ідентифікаційний код - 22649344) охоронну зону повітряних ліній електропередач 110 кВ "Барабашова - Нагорна" в прольоті опор № 2-5; 110 кВ "Барабашова - Зарічна" в прольоті опор № 2-5; 110 кВ "Барабашова - ХЕЛЗ - Поршень - СИМ (Серп та молот)" в прольоті опор № 64-61; 110 кВ "ТЕЦ X" 3 - ХВЗ - ХЕЛЗ - Барабашова" в прольоті опор № 2-5, шляхом демонтажу 48 торговельних об`єктів з такими інвентарними номерами: 1041332463, 1041304620, 100333310736/4, 100333310718/4, 100333310720/4, 100333310731/, ВРІ573, ВР1578, ВР1327, 100331310147/14, ВР1574, 100331310146/14, ВР1558, ВР1559, 100331440143/14, 100331440140/14, 100331440139/14, 100331310136/14, 100331310137/14, 100331310135/14, 1041334982, 100333310706/4, ВР1580, А100333440204/01, 1041334984, ВР1582, 1041334985, 100333310723/4, 1041336204, 100333310732/4, 100333310734/4, ВР1588, ВР1504, ВР1505, ВР1510, ВР1511, ВР1551, ВР1569, ВР1539, 100331310168/14, ВР1542, 1041312468, ВР1521, ВР1581, ВР1564, 1041312455, 1003:33310734/4, 1041312576, що розташовані на території ТЦ "Барабашова" у м. Харкові.
Керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" заступником начальника відділу В`юнником Костянтином Сергійовичем прийнято рішення щодо відкриття виконавчого провадження №65612128.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документи; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) резолютивна частина рішенця, що передбачає заходи примусового виконання рішення) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якою вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувана і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної  пошти.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).
Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);
- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);
- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).
Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено засади справляння виконавчого збору, зокрема:
- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша);
- за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя);
- державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта);
Аналізуючи наведені вище положення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє державний виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13.02.2019 у справі № 295/13991/16-а, від 20.02.2019 у справі № 712/5014/17, від 28 січня 2021 року у справі №640/24233/19.
Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.
Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Саме тому на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.
Згідно п. 11 ч. 1 от. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого-документа стягувачу  з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 нього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,6,9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11,14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом,
Згідно частини 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Пунктом 8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішення затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства  юстиції України від 29.09.2016 №2832/5) передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 14 і 15 частин першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією інструкцією.
Державний виконавець зобов`язанний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дати її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Щодо доводів позивача, що виконавче провадження №65612128 відкрито не за заявою стягувача та те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження №65612128 зазначений інший стягувач, ніж у постанові №60379012, колегія суддів зазначає, що в даному випадку стягувачем є не АТ "Харківобленерго", а державний орган -  Київський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), при цьому в даному випадку виключає необхідність звернення останнього із заявою про примусове виконання рішення.
Колегія суддів зазначає, що виконавчий збір виступає одним з видів зборів, котрі спрямовуються до державного бюджету України, отже, стягувачем за постановою про стягнення виконавчого збору є Державний бюджет в особі Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).
Щодо доводів позивача, що в постанові про відкриття виконавчого провадження №60379012 відсутня інформація про місцезнаходження стягувача, невірно вказана резолютивна частина документа щодо реквізитів сплати виконавчого збору, а також відсутня печатка, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються даними, зазначеними в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2021 ВП №65612128 та в постанові про стягнення виконавчого збору від 28.05.2021 ВП №60379012.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена правомірно та  відповідно до вимог діючого законодавства, а тому є законною.
Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
          Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досілджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 по справі № 520/9657/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    Л.В. Курило   	
Повний текст постанови складено  27.10.2021 року