ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №640/17726/20                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Балась Т.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року, прийнятого у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмежено відповідальністю «ВК КДУ» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмежено відповідальністю «ВК КДУ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області:
рішення від 18.05.2020 №1569481/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.05.2020 №1;
рішення від 18.05.2020 №1569480/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.05.2020 №2;
рішення від 18.05.2020 №1569479/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 06.05.2020 №3;
рішення від 18.05.2020 №1569482/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 07.05.2020 №4;
рішення від 18.05.2020 №1569484/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.05.2020 №5;
рішення від 18.05.2020 №1569483/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.05.2020 №6;
рішення від 18.05.2020 №1569478/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.05.2020 №8;
рішення від 18.05.2020 №1569485/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.05.2020 №9;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача датою їх фактичного подання, а саме:податкова накладна від 04.05.2020 №1; податкова накладна від 05.05.2020 №2, податкова накладна від 06.05.2020 №3, податкова накладна від 07.05.2020 №4, податкова накладна від 08.05.2020 №5, податкова накладна від 12.05.2020 №6, податкова накладна від 13.05.2020 №8, податкова накладна від 14.05.2020 №9.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2021 адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ГУ ДПС в Київській області подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач 1 вказує, що судом першої інстанції проігноровано принципи процесуального права, закріплені статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, та здійснено поверхневий аналіз наявних в матеріалах справи доказів, що призвело до неврахування правової позиції ГУ ДПС у Київській області та винесення рішення не на користь держави.
Відповідач 1 вказує, що проаналізувавши документи надані до повідомлення, податковим органом встановлено відсутність первинних документів для здійснення і підтвердження реальності господарських операцій позивача з контрагентами, а саме:
по взаємовідносинам позивача з ТОВ «КРАФТ ДЕКЕНСІСТЕМ УКРАЇНА» згідно договору оренди обладнання №1/03/19 відсутній вичерпний перелік документів, а саме: на право власності обладнання, виписані податкові накладні, розрахункові документи.
по взаємовідносинам позивача з ТОВ «І-СТЕИТ» згідно договору суборенди приміщень №1/03 відсутній вичерпний перелік документів, а саме: на право власності нежилого приміщення, виписані податкові накладні, розрахункові документи.
відсутній вичерпний перелік документів транспортування, навантаження, розвантаження продукції/товару, що поставляється на умовах СРТ (а наявні первинні документи не підтверджують реальність господарських операцій);
відсутні довіреності на отримання ТМЦ.
ГУ ДПС у Київській області було встановлено, що по взаємовідносинах позивача з ТОВ «І-СТЕЙТ» відсутній вичерпний перелік підтверджуючих документів: дозвіл для надання орендованого майна в суборенду; на право власності нежилого приміщення; виписані податкові накладні; розрахункові документи. Також позивачем не надано до позовної заяви первинного договору оренди нерухомого майна №1-110817 від 11.08.2017, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 3-А.
ГУ ДПС у Київській області було встановлено, що по взаємовідносинах позивача з ТОВ «КРАФТ ДЕКЕНСІСТЕМ УКРАЇНА» відсутній вичерпний перелік підтверджуючих документів: на право власності обладнання; виписані податкові накладні; розрахункові документи. Так, у матеріалах адміністративної справи №640/17726/20 наявний договір поставки від 01.02.2019 №4-02/19 укладений між ТОВ «ВК КДУ» «Постачальник» та ТОВ «ТД КРАФТ ДЕКЕНСІСТЕМ УКРАЇНА» «Покупець» про наступне: Постачальник зобов`язується на умовах Договору за замовленням Покупця поставляти окремими партіями товар (далі - «Товар») в асортименті, кількості, за ціною, на умовах та в строки, передбачені Договором, а Покупець зобов`язується приймати Товар та оплачувати його на умовах Договору. Проте, позивачем ні до повідомлення щодо подачі документів для підтвердження реальності здійснення господарської діяльності, ні до суду першої інстанції не надано вичерпний перелік документів (договорів, довіреностей, документів транспортування, навантаження, розвантаження продукції/товару, що поставляється на умовах СРТ, документи про витрати на плату робітникам та персонату, витрати по організації безпечних умов праці і пожежної безпеки), котрі б підтвердили реальність господарських операцій з виробництва та поставки, а саме: металевих профілів для підвісних стельових систем, що є предметом договору поставки 01.02.2019 №4-02/19.
Також, ГУ ДПС у Київській області звертає увагу суду, що позивачем не надано документи про витрати на плату робітникам, транспортні витрати з доставки ресурсів, витрати па завантаження/розвантаження, витрати на паливно-мастильні матеріали та інші витрати, необхідні для виконання робіт по транспортуванню товару. Крім того, позивачем ні до суду першої інстанції, ні до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем не надано документи транспортування, а саме товарно-транспортні накладі, подорожні листи, документи навантаження розвантаження продукції та будь які договори з контрагентами котрі здійснювали перевезення товару. Вказані операції мають певну специфіку та повинні підтверджувати реальне виконання робіт та послуг. Отже, ТОВ «ВК КДУ» не підтверджено реальність постачання товару ТОВ «ТД КРАФТ ДЕКЕНСІСТЕМ УКРАЇНА».
Відповідно до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, ГУ ДПС у Київській області встановлено, що позивачем надано документи, але надані первинні документи не підтверджують дійсність господарської операції враховуючи галузеву специфіку ТОВ «ВК КДУ».
Крім того, перелік документів наданих до суду першої інстанції є більш ширшим та не були надані до органу ДПС. За таких обставин, позивач фактично просить суд перебрати на себе функції контролюючого органу в частині дослідження документів та визначення права на складання податкової накладної, що, на думку ДПС, є неправомірною вигодою та не може бути задоволеною.
Крім того апелянт звертає увагу, що оцінка судом зрозумілості рішення суб`єкта владних повноважень, його вмотивованості та відповідності критерію правової визначеності, повинна здійснюватися з точки зору зрозумілості цього рішення для тієї особи, на яку таке рішення розповсюджується та впливає, а також на предмет того, які перешкоди для такого суб`єкта правовідносин створює така незрозумілість та правова невизначеність і до яких негативних наслідків саме для цього суб`єкта це призвело. З матеріалів справи вбачається, що ні при поданні пояснень до податкового органу, ні у позові до суду, позивач не посилався на те, що рішення про зупинення реєстрації податкової накладної для нього є незрозумілим і що правова невизначеність створює для нього перешкоди для досягнення мети - реєстрації податкової накладної. Навпаки, фактичні дії позивача, а саме подання на пропозицію податкового органу пояснень (без будь-яких посилань на безпідставність і не зрозумілість вимог податкового органу та неможливість визначити власну поведінку) та документів на підтвердження здійснення господарської операції (усіх документів, за твердженням самого ж позивача), що передбачено Порядком №1165 свідчать про те, що позивачу було зрозуміло як суть рішення відповідача про зупинення реєстрації, так і алгоритм дій для вирішення питання про реєстрацію податкової накладної.
При цьому відповідач 1 зазначає, що податковий орган взагалі позбавлений будь-якої реальної та об`єктивної можливості деталізувати ненадані йому документи, оскільки він не може наперед знати які саме документи є у платника і які він не надав, у зв`язку з чим, є абсолютно обґрунтованим, з точки зору логіки, зазначення у рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної загальних назв документів, які зазвичай та за загальними правилами обліку можуть складатися при здійсненні господарських операції суб`єктами господарювання, що і передбачено положеннями Порядку №1165.
Відповідач 1 вважає, що заявлена позивачем позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в обхід порядку формальної перевірки ГУ ДПС у Київській області документів для такої реєстрації та повноважень ДПС України щодо прийняття рішення про реєстрацію є порушенням дискреційних повноважень податкового органу щодо подання відповідачу висновку щодо реєстрації податкових накладних.
26.10.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача 1, в якому він просить здійснювати розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки справа №640/17726/20 підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, зважаючи на те, що загальна сума по податковим накладним складає 2 908 214,56 грн.
02.11.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити таку без задоволення, а оспорюване рішення - без змін. 
Позивач звертає увагу, що в оспорюваних рішеннях Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області не було зазначено які саме документи не були надані позивачем, хоча форма такого рішення передбачає підкреслення документів, які не були надані.
ТОВ «ВК КДУ» зауважує, що відповідачем 1 не було спростовано факт направлення позивачем письмових пояснень для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та відповідних документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій: договір суборенди, на підставі якого ТОВ «ВК КДУ» орендує виробничі та складські приміщення; договір оренди обладнання, на підставі якого позивач орендує промислове обладнання, призначене для повздовжньої різки та профілювання рулонного металу; зовнішньоекономічні контракти, на підставі яких позивач закуповує у компаній з Китайської Народної Республіки сталь оцинковану з полімерним покриттям в рулонах та комплектуючі для LED-світильників, що використовуються ТОВ «ВК КДУ» у виробництві підвісних стельових систем, і всі документи, що підтверджують імпорт: копії інвойсів, пакувальних листів, міжнародних товарно-транспортних накладних, вантажно-митних декларацій, валютні платіжні доручення з відміткою банку; договір поставки, на підставі якого ТОВ «ВК КДУ» поставляє вироблені ним металеві профілі для підвісних стельових систем та LED-світильники, І документи, що підтверджують конкретні поставки виробленої продукції на ТОВ «ТД КРАФТ ДЕКЕНСІСТЕМ УКРАЇНА»: видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення з відміткою банку, що підтверджують оплату поставленої ТОВ «ВК КДУ» продукції.
Зокрема, відповідач 1 посилається на відсутність документа, що посвідчує право власності на виробниче обладнання, хоча ТОВ «ВК КДУ» був наданий договір оренди виробничого обладнання і акт приймання-передачі, на підставі якого позивач орендує обладнання, що використовується у технологічному процесі виробництва металевих профілів: лінії повздовжньої різки рулонного металу, повздовжнього профілювання рулонного металу, виробництва з`єднувачів, бокової планки та ін. Тобто, вказане обладнання є орендованим, і вочевидь ТОВ «ВК КДУ» не має права власності на нього, відтак необхідними і достатніми документами, що підтверджують передачу обладнання в оренду є договір оренди обладнання та акт, які і були надані позивачем, проте проігноровані ГУ ДПС у Київській області.
Також ГУ ДПС у Київській області вказує на відсутність документа про право власності на приміщення за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 3-А, що орендуються ТОВ «ВК КДУ» для розміщення виробництва, ігноруючи наданий договір суборенди приміщень та акт приймання-передачі та не зазначає чому саме цей документ має бути у позивача, який не є власником орендованих приміщень. З таких самих причин незрозумілим є, яким чином у позивача може бути первинний договір оренди, на підставі якого орендар здає ТОВ «ВК КДУ» в суборенду приміщення.
Крім того, ГУ ДПС у Київській області вказує на необхідність документів, що на його думку мали б посвідчувати транспортування продукції та витрати на транспорт, паливно-мастильні витрати і інші витрати. Хоча позивачем були надані договір та видаткові накладні, в яких зазначено адресу поставки: м. Київ, вул. Колекторна. 3-А, де в межах однієї промислово-складської зони розташовані як виробничі потужності і склад ТОВ «ВК КДУ», так і склад покупця його продукції - ТОВ «ТД КРАФТ ДЕКЕНСІСТЕМ УКРАЇНА». Відвантаження продукції покупцеві фактично здійснювалось між сусідніми складами і, відповідні товарно-транспортні накладні не складалися, оскільки це є обов`язковим лише у перевезеннях вантажів автомобільним транспортом, згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Оскільки переміщення продукції зі складу позивача на сусідній склад його покупця здійснювалось без залучення автомобільного транспорту, товарно-транспортні накладні не складалися та відповідно позивач з покупцем не понесли жодних транспортних витрат.
Позивач зауважує, що для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних ним були подані контролюючому органу детальні письмові пояснення (копії пояснень є в матеріалах справи), в яких було наведено вичерпний опис процесу імпорту сировини (напівфабрикатів) і комплектуючих та виробничий процес виготовлення елементів підвісних стельових систем, що були поставлені ТОВ «ВК КДУ» з подальшим складенням спірних податкових накладних. В поясненнях позивачем було вказано адресу виробництва та складських приміщень: м. Київ, вул. Колекторна. 3-А, проте податковий орган чомусь не вважав за потрібне перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості позивача за місцем розташування виробничих потужностей.
Крім того, у апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що позивачем разом з позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва начебто були подані документи в більшому обсязі, ніж до контролюючого органу, коли вирішувалося питання реєстрації податкових накладних після зупинення їх реєстрації. При цьому ГУ ДПС у Київській області не вказує, які саме документи були подані до суду і при цьому не подавались контролюючому органу. Втім, твердження легко спростовуються порівнянням переліку документів, які були подані разом з позовною заявою, та переліком документів, що подавались до контролюючого органу з письмовими поясненнями від 15.05.2020: вих. №15-05/20, №15-05/20/1, №15-05/20/2, №15-05/20/3, №15-05/20/4, № 15-05/20/5, №15-05/20/6, №15-05/20/7, копії яких були подані разом з позовною заявою.
Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВК КДУ», ідентифікаційний код юридичної особи 42688261; дата реєстрації: 10.12.2018; місцезнаходження юридичної особи: Україна, 08301, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Ботанічна, будинок1/6; засновник - Товариство з обмеженою відповідальністю «І-СТЕЙТ», місцезнаходження: Україна, 02121, місто Київ, вулиця Колекторна, будинок 3-А; основний вид діяльності: 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія.
ТОВ «ВК КДУ» виписано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 04.05.2020 №1, від 05.05.2020 №2, від 06.05.2020 №3, від 07.05.2020 №4, від 08.05.2020 №5, від 12.05.2020 №6, від 13.05.2020 №8, від 14.05.2020 №9.
За наслідками обробки вказаних податкових накладних, контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до яких податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено у зв`язку з тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 7216, 7308, 9405 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, ТОВ «ВК КДУ» направило до ДПС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
Розглянувши подані позивачем документи, Комісія ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла спірні рішення від 18.05.2020 №1569481/42688261, від 18.05.2020 №1569480/42688261, від 18.05.2020 №1569479/42688261, від 18.05.2020 №1569482/42688261, від 18.05.2020 №1569484/42688261, від 18.05.2020 №1569483/42688261, від 18.05.2020 №1569478/42688261, від 18.05.2020 №1569485/42688261.
Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних слугував висновок Комісії про ненадання ТОВ «ВК КДУ» первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Вважаючи вказані рішення від 18.05.2021 протиправними, позивач звернувся до суду та просив зобов`язати відповідача 2 зареєструвати податкові накладні датою їх подання.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що контролюючим органом у квитанції не наведено обґрунтування тверджень про те, що обсяг постачання товару, зазначеного у спірних податкових накладних на збільшення суми податкових зобов`язань, яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару. Крім того, квитанції не містять розрахунку показників критерію, якому відповідає позивач, що, на думку суду першої інстанції, свідчить про невідповідність квитанцій вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку №1165.
Більш того, у квитанціях не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.
Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірні рішення прийняті необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення (вчинення дії), непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а отже є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні датою їх подання.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Щодо клопотання відповідача 1 про необхідність виходу з письмового провадження та призначення справи до розгляду у судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами п. 7 ч. 1 ст. 306 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: вирішує питання про можливість письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Згідно з ч. 2 ст. 311 КАС України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
За приписами п. 2 ч. 4 ст. 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, дійсно предметом розгляду даної справи є реєстрація податкових накладних на загальну суму 2 908 214,56 грн, втім вказана сума не може бути предметом відшкодування шкоди, як за рахунок позивача, так і за рахунок відповідачів. Отже, колегія суддів вважає, що приписи вказаної норми не розповсюджуються на дану справу, в якій предметом розгляду є реєстрація податкових накладних.
Крім того в заявленому клопотанні не наведено жодних доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.
Дослідивши клопотання представника відповідача 1, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, беручи до уваги приписи КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа підлягає розгляду в суді апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з підпунктами «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень п. 187.1 ст. 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до п. 74.3 ст. 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики
За приписами п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. 201.3 і 201.9 ст. 201 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Аналогічні норми містяться у п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 на виконання вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №1165).
Пунктом 3 Порядку №1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.
Відповідно до пунктів 4 та 5 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті З цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації. перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно із пунктами 7 та 8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 встановлено, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
З аналізу змісту вказаних норм вбачається, що податковий орган зобов`язаний зазначити в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування критерій (критерії) ризиковості здійснення операцій з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку та з обов`язковим зазначенням переліку документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Так, ГУ ДПС у Київській області вказує про відповідність податкових накладних від травня 2020 року вимогам пункту 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».
Також зазначено, що «коди УКЗЕД/ДКПП товару/послуг 7216, 7308, 9405 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операції». Водночас, фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів "щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Колегією суддів встановлено, що позивач є юридичною особою з 2018 року, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності якого є Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія (код 25.50), а також: 27.40 - , 24.33, 25.11, 25.62, 46.12, 46.13, 46.15, 46.52, 46.72, 46.73, 46.74, 47.59, 69.20, 70.22, 71.12, 56.21.
За визначеннями Держспоживстандарту України основне призначення КВЕД - визначати та кодувати основні та другорядні види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців. Основний вид економічної діяльності - це визначальна ознака у формуванні та стратифікації сукупностей статистичних одиниць для проведення державних статистичних спостережень. Органи державної статистики розраховують основний вид економічної діяльності на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності підприємств за рік.
Тобто КВЕД - це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації. Водночас Класифікація є механізмом спільної мови, що має використання в багатьох інших, нестатистичних сферах (соціальному та податковому регулюванні, ліцензуванні, системі тарифів тощо), проте, не завжди адаптована до цього повною мірою. Отже, Класифікація не завжди відповідає всім потребам користувачів за межами статистичної системи, у зв`язку з чим можуть виникнути суперечності стосовно юридичного використання коду КВЕД. Слід мати на увазі, що код виду діяльності не створює прав чи обов`язків для підприємств і організацій, не спричинює жодних правових наслідків. Код виду діяльності не обов`язково достатній критерій для виконання умов, передбачених нормативними актами. У застосуванні нормативних актів чи контрактів код виду діяльності - це припущення, а не доказ.
З 01.01.2017 код товару, згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) та код послуги, згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП) стали обов`язковими реквізитами податкової накладної для всіх без винятку товарів та послуг. Тобто, з 01.01.2017 при складанні податкової накладної запроваджується заповнення коду товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних та імпортних товарів - 10 знаків, для інших товарів - не менше 4 знаків), а для послуг - коду послуги згідно з ДКПП. Код зазначається на всіх етапах постачання товарів від виробника чи імпортера до кінцевого споживача та незалежно від дати придбання чи виготовлення такого товару (до 01.01.2017 чи після цієї дати).
Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг:
7308 - Металоконструкцiї (за винятком збiрних будiвельних конструкцiй товарної позицiї 9406) та їх частини (наприклад, мости та їх секцiї, ворота шлюзiв, башти, решiтчастi щогли, покрiвлi, каркаси до покрiвлi, дверi, вiкна та їх рами, пороги для дверей, заслони, балюстради, стовпи та колони), з чорних металiв; листи, стрижнi, кутики, фасоннi профiлi, труби та аналогiчнi вироби, з чорних металiв, призначенi для використання у металоконструкцiях;
7216 - Кутики, фасоннi та спецiальнi профiлi з вуглецевої сталi;
9405 - Лампи (свiтильники) та освiтлювальне обладнання, включаючи прожектори та їх частини, в iншому мiсцi не зазначенi; свiтловi вивiски, свiтловi покажчики, табло з назвою або адресою i подiбнi вироби, що мають умонтоване джерело свiтла та їх частини, в iншому мiсцi не зазначенi.
Колегія суддів проаналізувала Перелік кодів товарів згідно з УКТЗЕД, які застосовуються для визначення відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям ризиковості здійснення операції, затверджений наказом ДПС України від 03.02.2020 №67 (у редакції наказу Державної податкової служби України 11.03.2021 №277) та зазначає, що коди товару 9405, 7308, 7216 відсутні у вказаному Переліку.
При цьому, позивач в межах ведення господарської діяльності здійснює заходи по виробництву електричного освітлювального освітлення, холодного штампування та гнуття, виробництва будівільних металевих конструкцій і їх частин, оптова торгівля металами та металевими рудами, оптова торгівля залізними виробами, роздрібна торгівля освітлювальним приладдям, про що наявна інформація у таблиці даних платника податку на додану вартість.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що коди 9405, 7308, 7216 повністю відповідають фактичній діяльності позивача.
Згідно Додатку 3 Порядку №1165 визначено критерії ризиковості здійснення операцій.
Пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій передбачено - відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Отже, зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що у квитанції не зазначено конкретної інформації щодо ризиковості здійснення операцій позивачем, достатньої для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якої здійснено зупинення реєстрації податкових накладних позивача, а зазначено лише загальне посилання на відповідність критерію ризиковості здійснення операцій.
Також у вказаній квитанції відсутній перелік документів, необхідних для подання позивачем для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено Порядком №520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
Отже, під час зупинення реєстрації спірних податкових накладних відповідач застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкової накладної, що не відповідає наведеним вище приписам пунктів 6, 7 Порядку №1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.
Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктом 6 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7 Порядку №520).
Пунктами 9-11 Порядку №520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Як убачається з матеріалів справи, Комісією ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від 18.05.2020 №1569481/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.05.2020 № 1; рішення від 18.05.2020 №1569480/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.05.2020 № 2; рішення від 18.05.2020 №1569479/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 06.05.2020 № 3; рішення від 18.05.2020 №1569482/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 07.05.2020 № 4; рішення від 18.05.2020 №1569484/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.05.2020 № 5; рішення від 18.05.2020 №1569483/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.05.2020 № 6; рішення від 18.05.2020 №1569478/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.05.2020 № 8; рішення від 18.05.2020 №1569485/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.05.2020 №9.
В якості підстави прийняття такого рішення зазначено про ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні осписи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).
В той же час відповідач 1 не заперечує, що позивачем все ж таки надано документи, але надані первинні документи, на думку контролюючого органу, не підтверджують дійсність господарської операції враховуючи галузеву специфіку ТОВ «ВК КДУ».
Зважаючи на зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань види діяльності позивача та предмет договору поставки 01.02.2019 №4-02/19 (металеві профілі для підвісних стельових систем та LED-світильники), колегія вважає доводи податкового органу щодо невідповідності таких господарських операцій галузевій специфіці позивача безпідставними.
Колегія суддів зауважує, що з вказаних рішень від 18.05.2020 про відмову в реєстрації податкових накладних не вбачається, які саме документи не були надані позивачем.
Натомість лише в суді першої та апеляційної інстанції відповідач 1 вказав щодо документів, які на його думку могли стати підставою для реєстрації податкових накладних.
Колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу щодо неподання платником документів, зважаючи на те, що сторони не заперечують, що документи на підтвердження господарської операції були подані ТОВ «ВК КДУ» до податкового органу, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості.
Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом в даній справі суди не надають оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням про відмову в реєстрації податкових накладних суд апеляційної інстанції зазначає, що таке рішення є необґрунтованим, з його змісту не вбачаються дійсні та об`єктивні підставі для відмови у реєстрації податкових накладних, що підтверджували б відсутність у платника податків права на відображення у податковому обліку з ПДВ заявлених операцій, а, отже, й підтверджували б правомірність відмови в такій реєстрації. Наявність таких обставин судом з матеріалів справи також не встановлено.
Таким чином, оскаржуване рішення від 27.01.2021 №2346442/39181471 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки винесене контролюючим органом не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимог в частині зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 15.01.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладених, колегія суддів зазначає таке.
Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
За таких обставин та враховуючи той факт, що рішення від 18.05.2020 №1569481/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.05.2020 № 1; рішення від 18.05.2020 №1569480/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.05.2020 № 2; рішення від 18.05.2020 №1569479/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 06.05.2020 № 3; рішення від 18.05.2020 №1569482/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 07.05.2020 № 4; рішення від 18.05.2020 №1569484/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.05.2020 № 5; рішення від 18.05.2020 №1569483/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.05.2020 № 6; рішення від 18.05.2020 №1569478/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.05.2020 № 8; рішення від 18.05.2020 №1569485/42688261 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.05.2020 №9 є протиправними та скасовані, з урахуванням положень пунктів 19 та 20 Порядку №1246, а також абз. 9 п. 201.10 ст. 201 ПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані податкові накладні датою її фактичного отримання контролюючим органом.
В даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, та не підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.
У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи ГУ ДПС у Київській області не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан