П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6947/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
29 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з заявою в порядку ст. 383 КАС України по справі №560/6947/20, в якій просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ч. 1 ст. 249 КАС України та провести перерахунок і виплату призначеної позивачу пенсії із врахуванням раніше виплачених сум)  з 01.04.2019 відповідно до довідки наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 29.09.2020 №11/2253 про розмір грошового забезпечення   ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08..2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", в розмірі 80% сум грошового забезпечення.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.07.2021 заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20 в частині зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 до 70% сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходи щодо усунення порушень ст.13 Закону №2262-XII шляхом здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20, виходячи з розміру 80% сум грошового забезпечення, зазначеного у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.09.2020 №11/2253
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строк для надання Хмельницькому окружному адміністративному суду відповіді щодо вжитих заходів - 30 днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20 розмір пенсії позивача (80% грошового забезпечення) не змінювався, підстави для застосування нового 70% розміру при здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі цього рішення суду відсутні, а тому ГУПФУ в Хмельницькій області при виконанні рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20 діяло з порушенням вимог ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №560/466/19, зобов`язано  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 виходячи з розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, у редакції ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чинній на дату призначення пенсії.
На виконання зазначеного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1  за період 01.01.2018 виходячи із розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, у редакції ст. 13 Закону  України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чинній на дату призначення пенсії.
Отже, правова оцінка, надана тому факту, що перерахунок пенсії позивачу в розмірі 80% сум грошового забезпечення станом на 01.03.2018, згідно судового рішення від 08.04.2019 у справі № 560/466/19 не є преюдиційною для суду у даній адміністративній справі.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2021 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 22.09.2021 в порядку письмового провадження.
Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та відсутності підстав для перенесення розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі №560/466/19 (яке набрало законної сили) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 виходячи із розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20 (яке набрало законної сили) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 29.09.2020 №11/2253, з врахуванням виплачених сум.
Листом від 11.06.2021 повідомлено позивача у відповідь на його звернення, що перерахунок згідно довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 29.09.2020 №11/2253 здійснено за чинною редакцією статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в розмірі 70 процентів сум грошового забезпечення
Не погоджуючись з таким діями відповідача позивач звернувся до суду  з заявою в порядку ст. 383 КАС України.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З наведеного слідує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 6 ст. 245 КАС України у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.
Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Колегія суддів наголошує, що стаття 383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.
З системного аналізу вищезазначених норм права встановлено, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Як встановлено судом апеляційної інстанції рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019  у справі № 560/466/19 (набрало законної сили 09.05.2019) визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 виходячи із розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.
На виконання зазначеного рішення Пенсійним фондом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 виходячи із розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, у редакції ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262- XII.
Крім того, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20 (набрало законної сили ) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 29.09.2020 №11/2253, з врахуванням виплачених сум.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 29.09.2020 №11/2253 здійснено за чинною редакцією статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в розмірі 70 процентів сум грошового забезпечення.
Таким чином, враховуючи, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019  у справі №560/466/19 встановлено розмір пенсії позивача виходячи із розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, колегія суддів вважає, що підстави для застосування при виконанні рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №560/6947/20 нового 70% розміру при здійсненні перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області пенсії ОСОБА_1  були відсутні, а тому відповідачем протиправно зменшено розмір грошового забезпечення позивача.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що суб`єкт владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у порушення вимог ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 370 КАС України не виконав рішення суду по справі №560/6947/20, яке набрало законної сили, а тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви позивача.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.