П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р. Категорія 108010000	м.Одеса	Справа № 420/2355/19	
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
час і місце ухвалення: 10:58, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановиВ:

          3.12.2019 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача (вхідний №49017/19) про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/2355/19 в порядку  ст.252 КАС України  щодо стягнення судового збору, сплаченого при поданні позову до суду в розмірі 4173,00 грн. та суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16750,00 грн. по цій справі з відповідача.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року заяву задоволено частково.   Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради (Польський узвіз,6, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ 41820248) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений квитанцією № 0.0.1328707195.1 від 17.04.2019 року судовий збір в розмірі 4173,00 грн. (чотири тисячі сто сімдесят три) гривні 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000, 00 грн. (три тисячі) гривень 00 копійок. В решті заяву залишено без задоволення.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви позивача - відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Відповідно до положень п.1,3 ч.1  ст.252 КАС України, суд може за заявою учасника справи чи за власною ініціативою постановити додаткову постанову, якщо під час ухвалення судового рішення не було вирішено заявлених позовних вимог чи вирішено питання про розподіл судових витрат.
У відповідності з ч.ч.1,3    ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч.1    ст.139 КАС України,    при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього      Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.
Судом першої інстанції встановлено, що за подання позову позивачем сплачено квитанцією № 0.0.1328707195.1 від 17.04.2019 року судовий збір в розмірі 4173,00 грн. (чотири тисячі сто сімдесят три) гривні 00 копійок (т.1 а.с.4).
Згідно ч.7    ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно  до ч.3  ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16750, 00 грн. та вважає за необхідне з урахуванням заперечень представника відповідача від 20.01.2020 року задовольнити це клопотання частково з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, за Договором №У-01/05-1    про надання правової допомоги від 05 квітня 2019 року сторони домовилися про те, що    оплата гонорару    по вказаній справі    у суді першої інстанції складає 16750,00 грн. Тобто сторони домовилися про фіксований розмір гонорару (т.1 а.с.21).
У    Кодексі адміністративного судочинства України    закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не        іншої справи).
При цьому, суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.
З огляду на незначну складність справи, помірний обсяг виконаних адвокатом робіт відповідно до їх переліку та фактичну участь представника позивача у судових засіданнях, враховуючи також інші критерії оцінки співмірності    витрат на оплату послуг адвоката, встановлені ч.5  статті 134 КАС України, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі) 00 копійок.
Щодо аргументів апелянта стосовно порушено строків подання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі апеляційний суд зазначає наступне.
Виходячи зі статті 252 КАСУ  - суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: - щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; - суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; - судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.  Тобто, у позивача залишався строк для подачі заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Аргументи апелянта щодо необґрунтованого розміру витрат на правову допомогу також апеляційний суд не приймає до уваги, адже у контексті оскарження рішень суб`єктів владних повноважень Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 наголосив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення попущених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради, - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі № 420/2355/19, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

    суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
    судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.