ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2390/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Макарової С.О.      
               розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 р. (суддя Сіпака А.В.) в адміністративній справі №280/2390/21 за позовом ОСОБА_1 до  Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-      

                                                    В С Т А Н О В И В:

               ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, які полягають у виплаті йому, як учаснику бойових дій, грошової допомоги до 05 травня у 2020 р. у розмірі,  який не відповідає приписам статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27 лютого 2020 р. №3-р/2020 у справі №14-247/2018(3393/18); стягнути з відповідача недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 р. в розмірі 6 800,00 грн. 
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 р.,  ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав  протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплати разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27 лютого 2020 р. №3-р/2020 у справі №14-247/2018(3393/18), зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі 6800,00 грн., відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27 лютого 2020 р. №3-р/2020 у справі №14-247/2018(3393/18).
            Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.
             В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на постанову Кабінету Міністрів України № 112 від 19 лютого 2020 р. «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлені розмірі та порядок виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій та іншим категоріям осіб. Відповідач здійснює функцію виплати тих сум, які надійшли на його рахунок, тому змінювати, зменшувати або збільшувати розмір цієї виплати, відповідач не має законних підстав. 
               Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
               Сторони належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, однак до суду не з`явилися та уповноважених представників не направили.
             Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
             На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.
             Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
               Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2016 р. Позивач звернувся до відповідача  із заявою про проведення перерахунку разової допомоги до 5 травня, виходячи з п`яти мінімальних пенсій за віком.  Листом № 06-07/552 від 02 лютого 2021 р.  відповідач повідомив, що виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій правомірно здійснена у сумі 1 390,00 грн.  відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 р. №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", підстави для її перерахунку та виплати в більшому розмірі відсутні.
              Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
          Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача, який нарахував та сплатив позивачеві грошову допомогу до 5 травня у 2020 році у розмірі, меншому, ніж визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
           Колегія суддів вважає такий висновок законним та обгрунтованим.
              Так, статтею   12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсії за віком. 
             Статтею 17-1 даного Закону передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а 
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
               Законом України №79-VІІІ від 28 грудня 2014 р. «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01 січня 2015 р., розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
              На виконання зазначених приписів Кабінетом Міністрів України прийнято постанову  №112  від 19 лютого 2020 р. «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у пункті 1 якої зазначено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги проводить Міністерство соціальної політики, шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.  Розмір допомоги учасникам бойових дій встановлюється в розмірі  1 390,00 грн.  
              Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 р. у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Конституційний Суд України вказав на те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення пунктом 26 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-ХІІ законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг спричиняє юридичну невизначеність, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України. 
               Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
               Таким чином, з 27 лютого 2020 р. у позивача виникло право на отримання грошової допомоги до 5 травня в редакції статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка передбачала її розмір учасникам бойових дій як п`ять  мінімальних пенсій за віком.  
               Відповідачем в порушення вищезазначених норм Закону виплачено позивачу одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2020 р.  в сумі 1 390,00 грн., що свідчить про необхідність здійснення відповідачем її перерахунку та виплати позивачу недоплаченої  суми.
              Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
                Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   П О С Т А Н О В И В:

              Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району  - залишити без задоволення. 
           Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 р. в адміністративній справі № 280/2390/21  - залишити без змін.
           Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 06 жовтня 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України    

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий