ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1665/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кульчицький С.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Міністерства освіти і науки України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року адміністративну справу за позовом Приватного закладу вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу, 

ВСТАНОВИВ

Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» звернувся до суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України № 168 від 11.02.2021 р. «Про планову перевірку  «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова»; 
- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України, що полягають у проведенні планової перевірки позивача у період з 16.02.2021 р. по 19.02.2021 р. на підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 168 від 11.02.2021  р.  «Про планову перевірку  «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова»;
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Міністерства освіти і науки України № 22-л від 26.02.2021 р.  «Про результати планової перевірки  «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова»  в частині анулювання позивачеві ліцензії на провадження освітньої діяльності у сфері вищої для підготовки здобувачів освіти:
- на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти із спеціальностей: 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа з ліцензованим обсягом 120 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 035 Філологія - 30 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 051 Економіка  - 150 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 071 Облік і оподаткування - 60 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 072 Фінанси, банківська справа та страхування  - 60 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 073 Менеджмент - 160 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 075 Маркетинг - 100 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 081 Право - 120 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 241 Готельно-ресторанна справа - 60 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 242 Туризм  - 60 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.);
- на другому (магістерському) рівні вищої освіти із спеціальностей: 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа з ліцензованим обсягом 60 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 035 Філологія - 10 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 051 Економіка - 100 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 071 Облік і оподаткування - 37 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 072 Фінанси, банківська справа та страхування - 30 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 073 Менеджмент - 75 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 075 Маркетинг - 20 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 081 Право - 60 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 241 Готельно-ресторанна справа  - 40 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.);
- на третьому (освітньо-науковому) рівні вищої освіти із спеціальності 051 Економіка з ліцензованим обсягом 20 осіб (наказ МОН №1464л від 21.10.2016 р.);
- інші види освітньої діяльності: підготовка іноземних громадян за акредитованими напрямами (спеціальностями) з ліцензованим обсягом 250 осіб всього на рік (наказ МОН №2494л від 01.07.2013 р.).
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у період з 09.04.2019 р. по 12.04.2019 р. щодо нього вже проводилась планова перевірка, а відповідно до приписів ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи державного нагляду (контролю) не можуть здійснюватись частіше одного разу на два роки.
          Позивач стверджував, що зазначені у наказі № 22-л від 26.02.2021 р. порушення щодо: відсутності документів про проходження стажування та підвищення кваліфікації у науково-педагогічних працівників; відсутності закордонних фахових періодичних видань відповідного або спорідненого спеціальності профілю у бібліотеці; відсутності сторінки англійською мовою на офіційному веб-сайті закладу, фактично не мають місця та не можуть бути підставою для анулювання усіх ліцензій.
          Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» наголошував на тому, що пунктами 28-32 ліцензійних умов не встановлено вимоги щодо проходження науково-педагогічними працівниками і це є правом останніх.
          На думку позивача відсутність фахових періодичних видань відповідного або спорідненого спеціальності профілю у бібліотеці закладу освіти у паперовому вигляді, за наявності таких видань в електронному вигляді на офіційному веб-сайті, не може вважатись порушенням ліцензійних умов.
          За твердженням позивача на його офіційному веб-сайті наявна сторінка англійською мовою із основною інформацією про діяльність, правилами прийому та умовами навчання і проживання іноземців.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Зокрема, скаржник зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про вищу освіту», як спеціального правового акту.
Апелянт наголошує на тому, що перевіркою встановлено повторні порушення позивачем у сфері вищої освіти.
Міністерство освіти і науки України акцентує увагу на тому, що позивач був включений до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю), а Державна регуляторна служба України затвердила та визначила дату проведення планового заходу.
При цьому, наказ Державної регуляторної служби України № 114 від 16.11.2020 р. «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2021 р.» позивачем не оскаржувався та є чинним.
На переконання відповідача ним були правомірно застосовані положення пункту 4 частини 4 статті 24 Закону України «Про вищу освіту» (зі змінами) та акт про повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов, як підстави для анулювання ліцензії.
Скаржник посилається, на те, що суд необгрунтовано дійшов висновку про те, що виявлені перевіркою порушення не мали місце у діяльності закладу освіти, оскільки подані позивачем до суду докази не надавались під час проведення перевірки. При цьому, суд не надав належної оцінки, як тому факту, що акт перевірки було підписано ректором навчального закладу без зауважень, так і пояснювальним запискам, у яких відповідач підтверджує факт наявності порушень.
Насамкінець, відповідач зазначає, що ухвалюючи рішення у справі, суд взагалі не дослідив порушення Приватним закладом вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» абзацу 4 пункту 29 Ліцензійних умов щодо складу груп забезпечення.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства науки і освіти України № 443 від 08.04.2019 р. утворено комісію для проведення планової перевірки Вищого навчального закладу «Східноєвропейський університет економіки та менеджменту» та доручено період з 09.04.2019 р. по 12.04.2019 р. перевірити дотримання позивачем вимог законодавства у сфері вищої та професійної освіти.
У період з 08.04.2019 р. по 12.04.2019 р. посадовцями відповідача проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вищим навчальним закладом «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» вимог законодавства у сфері освітньої діяльності, що підлягає ліцензуванню.
За результатами перевірки складено акт № 10.3-12-1 від 12.04.2019 р.
За змістом названого акту у сфері вищої освіти та післядипломної освіти для осіб з вищою освітою позивачем порушено:
- Додаток 3 до Ліцензійних умов. У ліцензіата відсутні підтвердні документи щодо наявності підвищення кваліфікації науково-педагогічних працівників, які здійснюють освітній процес за всіма ліцензованими спеціальностями, а саме: 022 Дизайн; 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа; 035 Філологія; 051 Економіка; 071 Облік і оподаткування; 072 Фінанси, банківська справа та страхування; 073 Менеджмент; 075 Маркетинг; 081 Право; 241 Готельно-ресторанна справа; 242 туризм;
- абзац 4 пункту 29 Ліцензійних умов. Склад груп забезпечення не відповідає вимогам щодо частки тих, хто має науковий ступінь доктора наук та/або вчене звання професора за спеціальностями: 022 Дизайн; 242 Туризм (перший (бакалаврський) рівень вищої освіти); 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа; 241 Готельно-ресторанна справа (другий (магістерський) рівень вищої освіти);
- пункт 31 Ліцензійних умов. Відсутні трудові договори (контракти) з усіма науково-педагогічними (науковими) працівниками. Проте, накази про прийняття їх на роботу наявні;
- абзац 2 пункту 36 Ліцензійних умов, пункт 3 Додатку 5 до Ліцензійних умов. Відсутні закордонні фахові періодичні видання відповідного або спорідненого спеціальності профілю у бібліотеці закладу освіти, а саме для працівників спеціальностей: 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа; 071 Облік і оподаткування; 241 Готельно-ресторанна справа; 242 туризм;
- абзац 4 пункту 36 Ліцензійних умов, ст. 30 Закону України «Про освіту», пункт 2 Наказу МОН № 1432. На офіційному веб-сайті закладу освіти відсутня інформація про його діяльність, а саме: статут; ліцензований обсяг та фактична кількість осіб, які навчаються; мова (мови) освітнього процесу; зразки документів про освіту; умови для доступності осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до приміщень; перелік додаткових та інших послуг, їх вартість, порядок надання та оплати; наявність вакантних посад, порядок і умови проведення конкурсу на їх заміщення, у разі його проведення; результати моніторингу якості освіти; річний звіт про діяльність; перелік навчальних дисциплін;
- абзац 5 пункту 36 Ліцензійних умов. Офіційний веб-сайт закладу освіти має сторінку англійською мовою, на якій розміщена основна інформація про його діяльність. Проте, відсутня інформація англійською мовою про освітні програми, зразки документів про освіту, умови навчання та проживання іноземців та осіб без громадянства;
- абзац 2 пункту 43 Ліцензійних умов. Ліцензіат не забезпечив актуальність відомостей про матеріально-технічне забезпечення ЄДЕБО та не вніс зміни до місця провадження освітньої діяльності;
- пункт 20 Ліцензійних умов, абзац 2 статті 14 Закону № 222. Ліцензіат не забезпечив зберігання документів, що підтверджують здійснення оплати за розширення ліцензії, та під час перевірки здійснив оплату за розширення ліцензії за спеціальністю 051 Економіка для третього (освітньо-наукового) рівня вищої освіти;
- пункт 21 Ліцензійних умов, частину 2 статті 15 Закону № 222. Ліцензіат не забезпечив повідомлення органу ліцензування про зміну місць провадження освітньої діяльності, що зазначались у документах, які додавалися до заяви про ліцензування освітньої діяльності;
- пункт 22 Ліцензійних умов, частині 8 статті 9 Закону № 222. Ліцензіат не забезпечив провадження освітньої діяльності виключно в місцях її провадження, зазначених у документах, поданих до органу ліцензування, а саме за адресами: м. Черкаси, вул. Чорновола, 243/1; вул. Гоголя, 413.
          За результатами перевірки Міністерством освіти і науки України видано наказ № 333-л від 17.04.2019 р., яким Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки та менеджменту» зобов`язано у тримісячний строк усунути порушення та про результати поінформувати контролюючий орган.
Наказом Міністерства освіти і науки України № 168 від 11.02.2021 р. «Про планову перевірку «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» утворено та відряджено комісію для проведення планової перевірки позивача у період з 15.02.2021 р. по 20.02.2021 р.
За результатами планової перевірки, проведеної у період з 16.02.2021 р. по 19.02.2021 р., посадовцями відповідача складено, зокрема, акт щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері вищої освіти № 10.3-12-39 від 19.02.2021 р. та акт про повторне порушення «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» щодо ліцензійних умов провадження освітньої діяльності № 10.3-12-41 від 19.02.2021р.
Відповідно до названих актів позивачем допущено наступні повторні порушення у сфері вищої освіти та післядипломної освіти для осіб з вищою освітою:
- Додаток 3 до Ліцензійних умов. Відсутні документи, що підтверджують проходження стажування, підвищення кваліфікації у науково-педагогічних працівників, які здійснюють освітній процес за такими ліцензованими спеціальностями: 022 Дизайн ( ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ); 035 Філологія ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ); 051 Економіка ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ); 071 Облік і оподаткування ( ОСОБА_12 ); 073 Менеджмент ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ); 075 Маркетинг ( ОСОБА_17 ); 081 Право ( ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ); 242 Туризм ( ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ); 241 Готельно-ресторанна справа ( ОСОБА_22 );
- абзац 4 пункту 29 Ліцензійних умов. Склад груп забезпечення не відповідає вимогам щодо частки тих, хто має науковий ступінь доктора наук та/або вчене звання професора за спеціальностями 022 Дизайн, 242 Туризм;
- абзац 2 пункту 36 Ліцензійних умов, пункту 3 Додатку 5 до Ліцензійних умов. Відсутні закордонні фахові періодичні видання відповідного або спорідненого спеціальності профілю у бібліотеці закладу освіти, а саме для спеціальностей: 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа; 071 Облік і оподаткування; 241 Готельно-ресторанна справа; 242 Туризм;
- абзац 5 пункту 36 Ліцензійних умов. Офіційний веб-сайт закладу освіти не має сторінки англійською мовою, на якій розміщена основна інформація про діяльність (структура, ліцензії та сертифікати про акредитацію, освітні/освітньо-наукові програми, зразки документів про освіту), правила прийому іноземців та осіб без громадянства, умови навчання та проживання іноземців та осіб без громадянства, контактна інформація.
          На підставі висновків, викладених в актах перевірки, Міністерством освіти і науки України видано наказ № 22-л від 26.02.2021 р. «Про результати планової перевірки «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова».
          Пунктом 1 цього наказу, відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 6 ч. 1 ст. 7, п. 6 ч. 12 ст. 16, ч. 6, 7 ст. 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», п. 4 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про вищу освіту», п. 8 Положення про Міністерством освіти і науки України, анульовано ліцензії Приватному закладу вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти для підготовки здобувачів освіти:
- на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти із спеціальностей: 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа з ліцензованим обсягом 120 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 022 Дизайн - 30 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 035 Філологія - 30 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 051 Економіка  - 150 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 071 Облік і оподаткування - 60 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 072 Фінанси, банківська справа та страхування  - 60 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 073 Менеджмент - 160 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 075 Маркетинг - 100 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 081 Право - 120 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 241 Готельно-ресторанна справа - 60 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.); 242 Туризм  - 60 осіб (наказ МОН № 956-л від 05.09.2019 р.);
- на другому (магістерському) рівні вищої освіти із спеціальностей: 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа з ліцензованим обсягом 60 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 035 Філологія - 10 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 051 Економіка - 100 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 071 Облік і оподаткування - 37 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 072 Фінанси, банківська справа та страхування - 30 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 073 Менеджмент - 75 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 075 Маркетинг - 20 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 081 Право - 60 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.); 241 Готельно-ресторанна справа  - 40 осіб (наказ МОН № 1565 від 19.12.2016 р.);
- на третьому (освітньо-науковому) рівні вищої освіти із спеціальності 051 Економіка з ліцензованим обсягом 20 осіб (наказ МОН №1464л від 21.10.2016 р.);
- інші види освітньої діяльності: підготовка іноземних громадян за акредитованими напрямами (спеціальностями) з ліцензованим обсягом 250 осіб всього на рік (наказ МОН №2494л від 01.07.2013 р.).
          Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 16 жовтня 2014 р., МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.
          Згідно підпунктів 44, 44-1, 44-2 названого Положення, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, Міністерство освіти і науки України відповідно до покладених на нього завдань: здійснює ліцензування освітньої діяльності закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної) освіти, а також перевірку дотримання ними ліцензійних умов та атестацію закладів професійної (професійно-технічної) освіти незалежно від їх підпорядкування і форми власності; розробляє ліцензійні умови провадження освітньої діяльності та подає їх Кабінетові Міністрів України для затвердження; здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.
          Згідно пункту 8 Положення про Міністерство освіти і науки України МОН в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України та актів Президента України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує та контролює їх виконання.
Пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 р. № 222-VIII передбачено, що ліцензуванню підлягає освітня діяльність, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених спеціальними законами у сфері освіти.
Відповідно до пункту 6 частини 12 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензіатом ліцензійних умов вважається вчинення таким ліцензіатом протягом року з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення однієї або більше вимог ліцензійних умов, щодо яких видавалося таке розпорядження.
Спеціальним законом, який встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях є Закон України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 р. № 1556-VII.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про вищу освіту» освітня діяльність у сфері вищої освіти провадиться закладами вищої освіти, закладами фахової передвищої освіти (з підготовки фахівців ступенів молодшого бакалавра та бакалавра) та науковими установами (з підготовки фахівців ступенів магістра та/або доктора філософії) на підставі ліцензій, що видаються центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, відповідно до закону.
Пунктом 4 частини 4 ст. 24 Закону України «Про вищу освіту» установлено, що підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов. Повторним порушенням закладом вищої освіти ліцензійних умов вважається вчинення протягом двох років з дня видання центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження.
Таким чином, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Закон України «Про вищу освіту» по різному визначають поняття «повторність» порушення ліцензіатом ліцензійних умов (вчинення таким ліцензіатом протягом року або, відповідно, протягом двох років з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення, щодо якого видавалося таке розпорядження).
Приймаючи до уваги, що Закон України «Про вищу освіту» є спеціальним законом у галузі вищої освіти, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цього закону.
Тобто, на момент видання відповідачем наказу № 22-л від 26.02.2021 р. «Про результати планової перевірки «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» однією з підстав для прийняття рішення про анулювання ліцензії був акт про повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов, яким зафіксовано вчинення закладом вищої освіти ліцензійних умов протягом двох років з дня видання центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 р. № 877-V.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок. Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
За змістом частини 2 названої статті Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю). Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена: до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки; до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки; до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п`ять років.
Пунктом 12 Методики розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 342 від 10 травня 2018 р., визначено, що періодичність проведення наступного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо відповідного суб`єкта господарювання відраховується від дати закінчення планового періоду, в якому здійснювався захід державного нагляду (контролю).
Як встановлено судом попередньої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» віднесено до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.
Таким чином, виходячи із приписів наведених правових актів та враховуючи, що у період з 08.04.2019 р. по 12.04.2019 р. Міністерством освіти і науки України проводилась планова перевірка позивача, окружний адміністративний суд дійшов вірного висновку про те, що наступний плановий захід державного нагляду (контролю) Приватного закладу вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» міг бути проведений не раніше 01 січня 2022 р.
У постанові від 08.09.2021 р. у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду  дійшла висновку, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
У даній правовій ситуації порушення Міністерством освіти і науки України строків проведення планової безпосередньо вплинуло на законність наказу № 22-л від 26.02.2021 р.  «Про результати планової перевірки  «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» виходячи з наступного.
Наказ № 333-л, яким позивача зобов`язано усунути виявлені плановою перевіркою порушення, видано 17.04.2019 р.
Таким чином, виходячи з приписів пункту 4 частини 4 ст. 24 Закону України «Про вищу освіту», повторним порушенням позивачем ліцензійних умов вважається вчинення ним до 17.04.2021 р. нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видано наказ № 333-л.
Тобто, у випадку дотримання Міністерством освіти науки України вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо строків проведення планової перевірки, то навіть за умови виявлення порушень, у діяльності Приватного закладу вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» був би відсутній елемент повторності, оскільки такі порушення мали б місце поза межами дворічного строку, а відтак не потягли б за собою анулювання ліцензії.
          Суд першої інстанції також обгрунтовано взяв до уваги наступне.
На момент проведення перевірки, оформленої актом № 10.3-12-1 від 12.04.2019 р., частиною 10 статті 24 Закону України «Про вищу освіту» передбачалось, що ліцензія на провадження освітньої діяльності закладу вищої освіти може бути анульована лише у разі:
1) подання закладом вищої освіти заяви про припинення освітньої діяльності;
2) виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих для ліцензування;
3) невиконання закладом вищої освіти протягом одного року розпорядження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері освіти шляхом здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, про усунення порушення стандарту освітньої діяльності.
          Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення освітньої діяльності у сфері вищої освіти» від 18 грудня 2019 р. № 392-IX, який набув чинності 16.01.2020 р., статтю 24 Закону України «Про вищу освіту» викладено у новій редакції.
          За цією редакцією підставами для прийняття рішення про анулювання ліцензії є:
1) заява закладу вищої освіти про анулювання власної ліцензії;
2) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи;
3) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти;
4) акт про повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов. Повторним порушенням закладом вищої освіти ліцензійних умов вважається вчинення протягом двох років з дня видання центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження;
5) акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих закладом вищої освіти разом із заявою про отримання ліцензії;
6) акт про відмову закладу вищої освіти у проведенні органом ліцензування перевірки;
7) несплата за видачу ліцензії;
8) відсутність провадження освітньої діяльності ліцензіатом на певному рівні вищої освіти або за певною освітньою програмою, що передбачає присвоєння професійної кваліфікації з професій, для яких запроваджено додаткове регулювання, протягом 365 днів.
          Таким чином, перелік підстав для прийняття рішення про анулювання ліцензії було суттєво розширено, чим погіршено становище ліцензіатів.
          За конституційним принципом, викладеним у статті 58 Основного Закону, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Отже, оскільки у період проведення Міністерством освіти і науки перевірки, оформленої актом № 10.3-12-1 від 12.04.2019 р., Закон України «Про вищу освіту» не передбачав можливості анулювання ліцензії на підставі акту про повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов, у відповідача були відсутні законні підстави поширювати висновки названого акту перевірки на правовідносини, що склалися після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення освітньої діяльності у сфері вищої освіти».
У частині зазначених в акті № 10.3-12-41 від 19.02.2021 р. «Про повторне порушення «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» щодо ліцензійних умов провадження освітньої діяльності» порушень колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» на ліцензіата покладено обов`язок виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про вищу освіту» ліцензійні умови провадження освітньої діяльності встановлюють вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання закладом вищої освіти або науковою установою, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.
Ліцензійні умови провадження освітньої діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1187 від 30 грудня 2015 р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України 
від 10 травня 2018 р. № 347) (тут та надалі норми Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності у редакції що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).
          Відповідно до підпункту 6 пункту 46 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності здобувач ліцензії (ліцензіат) подає до МОН заяву про отримання ліцензії (про розширення провадження освітньої діяльності) (додаток 1). До заяви додаються відомості про проектну групу освітньої діяльності у сфері вищої/післядипломної освіти для осіб з вищою освітою (додаток 2) або про якісний склад групи забезпечення освітніх програм спеціальності у сфері вищої/післядипломної освіти для осіб з вищою освітою - під час подання заяви про розширення провадження освітньої діяльності у разі збільшення ліцензованого обсягу (додаток 3).
          За змістом Додатку 3 до Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності відомості про якісний склад групи забезпечення освітніх програм спеціальності у сфері вищої/післядипломної освіти для осіб з вищою освітою (для розширення провадження освітньої діяльності в разі збільшення ліцензованого обсягу) включають в себе відомості про підвищення кваліфікації викладача (найменування закладу, вид документа, тема, дата видачі).
          Отже, передбачені Додатком 3 до Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності відомості про підвищення кваліфікації викладача зазначаються лише під час подання заяви про розширення провадження освітньої діяльності.
          У цьому контексті суд апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивачем подавалась заява про розширення провадження освітньої діяльності у зв`язку зі збільшенням ліцензованого обсягу.
Крім того, акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих закладом вищої освіти разом із заявою про розширення провадження освітньої діяльності Міністерством науки і освіти України не складався і на наявність такого порушення відсутні будь-які послання посилання в акті № 10.3-12-41 від 19.02.2021 р.
          За таких обставин, твердження відповідача про порушення Приватним закладом вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» вимог Додатку 3 до Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності є очевидно необгрунтованим.
          У розгляді цієї справи суд першої інстанції дійшов висновку, що працівники ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 проходили підвищення кваліфікації, як це передбачено Порядком підвищення кваліфікації педагогічних і науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 800 від 21 серпня 2019 р., і такий висновок об`єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ліцензії позивачеві було анульовано не у зв`язку з порушенням ним вимог Порядку підвищення кваліфікації педагогічних і науково-педагогічних працівників колег, а через повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов.
Водночас, Ліцензійні умови провадження освітньої діяльності не покладають на позивача обов`язок із забезпечення підвищення кваліфікації педагогічних та науково-педагогічних працівників.
Відповідно до абзаців 2, 5 пункту 36 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності інформаційне забезпечення передбачає наявність:
вітчизняних та закордонних фахових періодичних видань відповідного або спорідненого спеціальності профілю у бібліотеці закладу освіти (у тому числі в електронному вигляді) залежно від найвищого рівня, за яким фактично провадиться освітня діяльність і становить не менше двох різних найменувань для кожної спеціальності (предметної спеціальності, сфери забезпечення і виду діяльності, виду) для ступеня молодшого бакалавра, чотирьох - бакалавра, п`яти - магістра, шести - доктора філософії / доктора мистецтва;
сторінки на офіційному веб-сайті закладу освіти англійською мовою, на якому розміщена основна інформація про діяльність (структура, ліцензії та сертифікати про акредитацію, освітні/освітньо-наукові програми, зразки документів про освіту), правила прийому іноземців та осіб без громадянства, умови навчання та проживання іноземців та осіб без громадянства, контактна інформація (у разі започаткування або провадження підготовки іноземців та осіб без громадянства).
Отже, Ліцензійними умовами провадження освітньої діяльності передбачено, що періодичні видання відповідного або спорідненого спеціальності профілю у бібліотеці закладу освіти можуть бути як паперовому, так і в електронному вигляді.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що закордонні фахові періодичні видання відповідного або спорідненого спеціальності профілю для спеціальностей: 029 Інформаційна, бібліотечна та архівна справа; 071 Облік і оподаткування; 241 Готельно-ресторанна справа; 242 Туризм розміщені на офіційному веб-сайті Приватного закладу вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова».
Так само, матеріали справи свідчать, що веб-сайт позивача містить сторінки: «FOR FOREIGNERS» («Для іноземців»), UNIVERSITY («Університет»), Founder of the university («засновник університету»), Mission («місія»), Our history («наша історія»), Structure («структура»),  University administration («керівництво університету»), Awards («нагороди»), Accreditation («акредитація»), Hostel («гуртожиток»), ADMISSION («Вступ»), Degree studying («вступ до університету»), General terms («напрями і ступені підготовки»), Rules of acceptance («правила прийому»), Specialties («спеціальності»), Samples of documents («зразки документів»), STUDENT LIFE («Студентське життя»), Leisure («дозвілля»), Student council («студентська рада»), Student research society («студентське наукове товариство»), СONTACTS («Контакти»).
          Відповідно до пункту 29 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності група забезпечення спеціальності у кожному підрозділі закладу освіти, де здійснюється підготовка за спеціальністю, повинна складатися з науково-педагогічних або наукових працівників, які працюють у закладі освіти за основним місцем роботи та мають кваліфікацію відповідно до спеціальності і які не входять (входили) до жодної групи забезпечення такого або іншого закладу вищої освіти в поточному семестрі.
          За змістом абзацу 4 пункту 29 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності склад групи забезпечення повинен відповідати таким вимогам: частка тих, хто має науковий ступінь доктора наук та/або вчене звання професора, встановлюється для найвищого рівня, за яким фактично провадиться освітня діяльність і становить не менше 10 відсотків загальної кількості членів групи забезпечення для рівня бакалавра, 20 відсотків - магістра, 30 відсотків - доктора філософії/доктора мистецтва.
          Колегія суддів бере до уваги, що у суді першої інстанції позивач не висловлював жодних заперечень проти наявності порушення у цій частині.
          Разом з тим, судова колегія виходить з того, що зазначене вище порушення процедури, за якою призначається перевірка, робить таку перевірку нікчемною, а тому результати перевірки, отримані внаслідок неправомірних дій та рішень органу не можуть бути підставою для застосування до позивача будь-яких заходів примусового характеру.
Правову позицію з цього питання Верховний Суд висловив у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 1440/2324/18.
Колегія суддів зазначає, що у постанові судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.02.2020 р. у справі № 826/17123/18 міститься правовий висновок, згідно із яким незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Відтак, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування  пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України № 22-л від 26.02.2021 р.  «Про результати планової перевірки  «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова»  слід залишити без змін.
Разом з тим, ухвалюючи рішення у справі, суд попередньої інстанції припустився помилки, скасувавши наказ № 168 від 11.02.2021 р. «Про планову перевірку «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» та визнавши протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки.
Оскільки контролюючий орган був допущений до проведення перевірки, то з огляду на наведену вище правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка в силу вимог ч. 5 статті 242 КАС України є обов`язковою при виборі і застосуванні норми права, у цій частині судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України  установлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Частиною 6 статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 139, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України № 168 від 11.02.2021 р. «Про планову перевірку «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова», визнання протиправними дій  Міністерства освіти і науки України щодо проведення планової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» скасувати.
Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України № 168 від 11.02.2021 р. «Про планову перевірку  «Приватний заклад вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» та про визнання протиправними дій Міністерства освіти і науки України, що полягають у проведенні планової перевірки у період з 16.02.2021 р. по 19.02.2021 р.
Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 р. змінити виклавши його в наступній редакції:
«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 10, код ЄДРПОУ 38621185) на користь Приватного закладу вищої освіти «Східноєвропейський університет імені Рауфа Аблязова» (18036, м. Черкаси, вул. Нечуя-Левицького, 16, код ЄДРПОУ 14204539) судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.»
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до  Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 13 грудня 2021 р.

Головуючий        суддя                                                      І.О.Лічевецький

                                     суддя                                                      В.П.Мельничук

                                     суддя                                                      О.М.Оксененко