УХВАЛА

09 грудня 2021 року  
Київ
справа №380/1379/21
адміністративне провадження №К/9901/42676/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу адвоката Ревера Сергія Васильовича – представника Літвінова Дениса Петровича
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 201 року
у справі №380/1379/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 
про визнання дій протиправними, стягнення індексації грошового забезпечення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у відношенні до позивача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 22 листопада 2019 року;
- стягнути з Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 22 листопада 2019 року у сумі 131897,05 грн.;
- стягнути з відповідача Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 1961,28 грн., сплачені за проведення судово-економічної експертизи.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року позов задоволено частково - визнано протиправними дії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неправильного нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 22 листопада 2019 року та зобов`язано Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 22 листопада 2019 року, з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 201 року апеляційну скаргу Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання протиправними дій  та зобов`язання Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 22 листопада 2019 року, з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, та ухвалено в цій частині нову постанову, якою визнано протиправними дії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неправильного нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 22 листопада 2019 року та зобов`язано відповідача нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 22 листопада 2019 року, з урахуванням березня 2018 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
23 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Ревера Сергія Васильовича – представника Літвінова Дениса Петровича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 201 року у справі №380/1379/21.
За правилами частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини 6  статті 12 КАС України  для цілей цього Кодексу  справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Проте, посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, не належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні  Закону України «Про запобігання корупції».
Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами "а-г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України    та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
Водночас, в касаційній скарзі  представника позивача вказує на те, що:
- рішення суду на за наслідками розгляду даної касаційної скарги матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики у справах у подібних правовідносинах з огляду на те, що військовослужбовці, яким військові частини здійснили самостійне нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, не зможуть захистити свої права в суді шляхом звернення до суду щодо перевірки правильності нарахування їм індексації грошового забезпечення;  
- справа становить значний суспільний інтерес, оскільки загальна чисельність осіб, яких стосується оскаржуване у касаційній скарзі питання та визначення базового місяця, впливає на розмір пенсії, а також те, що суди фактично виправдовують протиправні дії суб`єктів владних повноважень та позбавляють позивачів права на виплату у належному розмірі пенсії з огляду на те, що  судами попередніх інстанцій не враховано окремі положення Порядку №1078, проігноровано роз`яснення Міністерства соціальної політики щодо визначення вірних періодів нарахування та виплати індексації грошового забезпечення та створення соціальної напруги серед військовослужбовців;
- справа має виняткове значення для позивача у зв`язку з тим, що винесення рішення судом апеляційної інстанції призвело до неможливості одержання позивачем свого грошового забезпечення (заробітної плати) під час проходження ним військової служби в повній мірі.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у малозначній справі, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені підпунктами "а" та "в" пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, за яких оскаржувані судові рішення підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою  статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4  чстатті 328 КАС України, а саме застосування судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду  від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, від 22 липня 2020 року у справі №400/3017/19 стосовно а)питання визначення базового місяця – січень 2008 року та березень 20218 року  для нарахування індексації  грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до вимог Порядку №1078; б) первинне нарахування та виплати військовою частиною індексації грошового забезпечення та подальше, у випадку невірного обрання базового місяця, право військовослужбовців звернутися до суду з приводу невірного нарахування їм індексації грошового забезпечення.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність підстав, визначених пунктом 1 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження та потребує перевірки судом касаційної інстанції.
Скарга відповідає вимогам  статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  328,  329,  330,  334 КАС України  в редакції    Закону №2147-VІІІ, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою адвоката Ревера Сергія Васильовича – представника Літвінова Дениса Петровича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 201 року у справі №380/1379/21.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/1379/21.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду