ПОСТАНОВА 
Іменем України

22 листопада 2021 року                                                 м. Кропивницький

справа № 386/538/21
провадження № 22-ц/4809/1580/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І., 
учасники справи:
позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 ;
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2021 року у складі судді Гарбуз О.С.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У червні 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилалась на те, що 21.06.2011 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з подальшим збільшенням до 31000 грн.
До кредитного договору банк додав підписану відповідачем довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 21.06.2011.
Позивач зазначав, що ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. 
14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва – АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Зазначає, що банк, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, керувався п.п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Крім того, пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни тарифів, таким чином банк використав своє право щодо зміни умов договору. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості і зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на  12.05.2021 виникла заборгованість в сумі 38015,62 грн, яка складається з 30752,35 грн заборгованості за тілом кредиту та 7263,27 грн заборгованості за простроченими відсотками.
Позивач просив стягнути суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.
Короткий зміст рішення суду
Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2021 року у позові АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено в повному обсязі.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Вказує, що відповідач користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив згоду з формою договору та його умовами.
Звертає увагу, що відповідачем було також підписано довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», тобто сторонами при укладанні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору.
Вважає, що суд безпідставно відмовив у стягненні фактично отриманих кредитних коштів (тіла кредиту) та нарахованих відсотків за кредитом, чим порушив норми матеріального права.
Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернула, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованості за кредитом.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2011 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було складено анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у позивача (а.с. 16).
У заяві зазначені анкетні дані відповідача та намір відповідача скористатися банківськими послугами, при цьому заява не містять жодних відомостей щодо укладення кредитного договору та надання відповідачу коштів.
До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню за несвоєчасність погашення заборгованості та штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, який становить 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом (а.с. 17).
На підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 , позивачем надано виписки по картках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 за період з 21.06.2011 до 01.05.2021, довідку про зміну умов кредитування і обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача та довідку про надання відповідачу карток із зазначеними номерами рахунку (а.с. 14-15, 51-59).
Позивач, стверджуючи про наявність заборгованості у відповідача за кредитним договором, надав розрахунок заборгованості, яка станом на 12.05.2021 рік становить 38015,62 грн, яка складається з 30752,35 грн заборгованості за тілом кредиту та 7263 грн. 27 коп. заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 5-13).
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції зазначив, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не доведено факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання кредиту відповідачем, у тому числі – на умовах зазначених позивачем у позовній заяві, а тому доводи позивача про необхідність повернення коштів є безпідставними.
Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції повністю не можна.
Вирішуючи вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне.
Договірні правовідносини сторін зафіксовані в анкеті-заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які є складовими укладеного сторонами договору і врегульовують спірні правовідносини.
Згідно з довідки про надання кредитних карток відповідачу було надано кредитні картки з наступними номерами: 21.06.2011 - № НОМЕР_1 з терміном дії до 11/14; 18.09.2014 - № НОМЕР_2 з терміном дії до 09/18; 25.11.2014 – НОМЕР_2 з терміном дії до 09/18; 10.11.2017 - № НОМЕР_3 з терміном дії до 11/21 та 17.01.2019 - № НОМЕР_4 з терміном дії до 04/44 (а.с. 15).
З виписки по рахунку вбачається, що на картці з номером НОМЕР_1 з 21.06.2011 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн; 21.06.2011 – 2700 грн;22.07.2011 – 3100 грн; 23.07.2011 – 3100 грн; 21.08.2011 – 3700 грн; 27.10.2016 – 6000 грн; 19.04.2017 – 16000 грн; 19.10.2017 – 21000 грн; 09.07.2019 – 26000 грн; 15.01.2020 – 31000 грн; 18.03.2020 – 31000 грн; 31.03.2020 – 30866,84 грн; 14.04.2020 – 30866,84 грн; 27.04.2020 – 30420,58 грн; 08.05.2020 – 30420,58 грн; 19.05.2020 – 30224,52 грн; 01.06.2020 – 30224,52 грн; 12.06.2020 – 30224,52 грн; 23.06.2020 – 30224,52 грн; 06.07.2020 – 30224,52 грн; 17.07.2020 – 30224,52 грн; 31.07.2020 – 30142,14 грн; 11.08.2020 – 30142,14 грн; 25.08.2020 – 30142,14 грн, 07.09.2020 – 30142,14 грн; 23.09.020 – 30113,56 грн; 07.10.2020 – 30113,56 грн; 19.10.2020 – 30113,56 грн; 30.10.2020 – 30113,56 грн; 11.11.2020 – 30113,56 грн; 26.11.2020 – 30113,56 грн; 08.12.2020 – 30113,56 грн; 22.12.2020 – 30113,56 грн; 05.01.2021 – 0,00 грн. (а.с. 30). 
Також, вбачається, що після чергового збільшення кредитного ліміту позичальник активно користувалася кредитними коштами, часткового погашала заборгованість за кредитом (а.с.51-59).
Тобто, зазначене свідчить про інформованість позичальника про збільшення їй кредитного ліміту, а її активні дії щодо використання кредитних коштів - про згоду на таке збільшення.
З наданої позивачем виписки з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 апеляційним судом установлено, що банком зазначеному клієнту було надано готівкою кредитних коштів 88093,51 грн на картковий рахунок, які ним були частково зняті готівкою та частково використані в рахунок оплати ним товарів та послуг за період з 21 червня 2011 року по 01 травня 2021 року. 
Також, за вказаний період часу, ним було внесено (поповнено) готівкових коштів на кредитний рахунок в розмірі 102080,29 грн. 
Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем всього використано коштів у розмірі 88093,51 грн, а внесено у розмірі 102080,29 грн, то заборгованість за тілом кредиту відсутня (а.с. 51-59).
Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.
За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх  сплати за кредитним договором визначають у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Колегія суддів дійшла висновку про відсутність заборгованості за простроченими відсотками, оскільки відсутня заборгованість за тілом кредиту. 
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 відсутні.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України). 
Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для зміни судового рішення в частині мотивів відмови у задоволенні позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні з викладенням мотивувальної частини в редакції цієї постанови. Підстав для зміни чи скасування рішення суду в іншій частині немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                        А.М. Головань
Судді                                                                                С.М. Єгорова
                                                                                С.І. Мурашко