ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14655/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
                                             В С Т А Н О В И В :
05.08.2019 Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 №    0043385205, № 0043395205.
У позовній заяві позивач наголошує на протиправності оскаржуваних рішень, з огляду на те, що 06.07.2017 Господарським судом Київської області постановлена ухвала про порушення справи про банкрутство КП «УЖКГ» № 911/378/17, тому в податкового органу згідно з чинним законодавством відсутні підстави для нараховування неустойки (штраф, пеня), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із земельного податку, що виникли до 06.07.2017.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 року  позов задоволено.
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що   відповідач не довів  правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.
Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник, посилаючись на п.  126.1 ст. 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України), зазначив, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно з частиною 1  статті 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.04.2019 податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, за результатами якої складено акт № 2058/10-36-52-05/31476318, яким встановлено порушення позивачем терміну сплати узгоджених сум податкового зобов`язання, а саме:
1) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 13.02.2018 №    9019599651 у розмірі: 10699,40 грн з граничним терміном сплати 31.01.2019 фактично сплачена 22.02.2019 (затримка 23 дні);
2) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 13.02.2018 №    9019599651 у розмірі: 7816.20 грн з граничним терміном сплати 31.10.2018 фактично сплачена 21.11.2018 (затримка 28 днів);
3) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
4) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
5) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
6) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
7) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
8) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
9) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
10) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
11) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
12) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
13) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
14) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
15) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
16) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
17) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
18) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
19) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
20) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
21) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
22) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
23) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
24) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
25) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
26) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
27) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
28) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
29) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
30) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
31) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
32) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 81,9 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
33) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 10 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
34) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 336,7 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
35) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 3090,40 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
36) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 1315,00 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
37) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 68,1 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
38) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 702,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 30.11.2018 (затримка 13 днів);
39) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 2656,10 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 30.11.2018 (затримка 13 днів);
40) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 110,00 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 30.11.2018 (затримка 13 днів);
41) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 3228,10 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 30.11.2018 (затримка 13 днів);
42) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 3180,90 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 30.11.2018 (затримка 13 днів);
43) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 13.02.2018 №    9019599651 у розмірі: 8677,50 грн з граничним терміном сплати 01.12.2018 фактично сплачена 27.12.2018 (затримка 27 днів);
44) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 23.12.2013 №    810 у розмірі: 459,15 грн з граничним терміном сплати 31.12.2012 фактично сплачена 27.12.2018 (затримка 2188 днів);
45) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 13.02.2018 №    9019599651 у розмірі: 9764,40 грн з граничним терміном сплати 31.12.2018 фактично сплачена 25.01.2019 (затримка 26 днів);
46) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
47) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
48) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
49) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 31.10.2018 №    89625205 у розмірі: 91,8 грн з граничним терміном сплати 17.11.2018 фактично сплачена 27.11.2018 (затримка 10 днів);
50) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 29.01.2019 №    9007545805 у розмірі: 11640,00 грн з граничним терміном сплати 03.03.2019 фактично сплачена 29.03.2019 (затримка 27 днів);
51) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 23.12.2013 №    810 у розмірі: 231,40 грн з граничним терміном сплати 31.12.2012 фактично сплачена 25.01.2019 (затримка 2217 днів);
52) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 23.12.2013 №    810 у розмірі: 227,75 грн з граничним терміном сплати 31.01.2013 фактично сплачена 25.01.2019 (затримка 2186 днів);
53) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 23.12.2013 №    810 у розмірі: 459,15 грн з граничним терміном сплати 31.01.2013 фактично сплачена 25.02.2019 (затримка 2217 днів);
54) узгоджена сума податкового зобов`язання згідно з документом від 23.12.2013 №    810 у розмірі: 459,15 грн з граничним терміном сплати 31.01.2013 фактично сплачена 29.03.2019 (затримка 2249 днів).
Отже, податковим органом за порушення позивачем терміну сплати узгоджених сум податкових зобов`язань застосовано штрафні (фінансові) санкції, передбачені п.  126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.
На підставі вказаного акту перевірки від 02.04.2019 № 2058/10-36-52-05/31476318 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019:
№ 0043385205, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі: 367,32 грн;
№ 0043395205, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі: 6640,69 грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач 08.05.2019 до ДФС України подав скаргу № 01-07-16/544, в якій просив:
1) скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області № 0043385205 від 26.04.2019 про нарахування штрафних санкцій в розмірі 20 % в сумі 367,32  грн. за затримку сплати грошового зобов`язання земельного податку з юридичних осіб;
2) скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області № 0043395205 від 26.04.2019 про нарахування штрафних санкцій в розмірі 10 % в сумі 6 640,69  грн. за затримку сплати грошового зобов`язання земельного податку з юридичних осіб оскаржено в адміністративному порядку до ДФС України.
Рішенням ДФС України від 10.07.2019 №31771/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача задоволено частково та скасовано податкове повідомлення рішення від 26.04.2019 №0043395205 в частині подання уточнюючого розрахунку.
Разом з тим позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 26.04.2019 № 0043395205 та від 0043385205 від 26.04.2019, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є  Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту  75.1 статті 75 ПК України  контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до  ст. 76 ПК України  камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог  статті 86 цього Кодексу  (п.  76.2 ст. 76 ПК України).
Відповідно до п.  86.2 ст. 86 ПК України  за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному  статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом  15 робочих днів  з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому  статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом  44.7 статті 44  цього  Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п.  86.8 ст. 86 ПК України, у редакції від  01.03.2019  - чинні на момент проведення перевірки).
У силу п.п.  14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України  плата за землю  - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється  у формі  земельного  податку  або  орендної  плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
У свою чергу, відповідно до  п/п. 14.1.136. ПК України  орендна плата  за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).
Відповідно до  п. 288.7. ПК України  податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей  285 - 287  цього розділу.
Згідно з п.  286.2 ст. 286 ПК України  платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому  статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до п .285.1 ст. 285 ПК України  базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Згідно з п.  285.2 ст.285 ПК України  базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до п.  287.1 ст. 287 ПК України  власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Відповідно до п.  287.3 ст. 287 ПК України  податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Разом з тим, згідно з п. 87.9  ст. 87 ПК України  передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до  статті 95 цього Кодексу  або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з положеннями п.  54.1 ст. 54 ПК України  крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків  самостійно  обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається  узгодженою.
Отже,  самостійно  визначена у податковій декларації/податковому розрахунку сума податкового зобов`язання є  узгодженою  та не підлягає додатковому узгодженню. 
Відповідно до п.п. 14,1.156 п.  14.1 ст. 14 ПК України  податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
У силу п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.  31.1 ст. 31 ПК України  строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавство. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Пунктом  38.1 ст. 38 ПК України  встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п.  126.1 ст.126 ПК України  у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2017 порушено провадження у справі № 911/378/17 про банкрутство Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.
Відповідно до  п. 1.3. ПК України  цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені  Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми  Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
Отже, враховуючи дату порушення провадження у справі про банкрутство позивача, на пов`язані із цим процедури поширюються правила  Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII  (далі - Закон № 2343-XII).
Згідно з ч. 1  ст. 19 Закону № 2343-XII    (в редакції, чинній на час порушення    06.07.2017  провадження у справі про банкрутство)  мораторій  на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів),  термін виконання яких настав до дня  введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих  на забезпечення виконання цих зобов`язань  та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна (ч. 2  ст. 19 Закону № 2343-XII).
Відповідно до ч. 3  ст. 19 Закону № 2343-XII  протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.
Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв`язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов`язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів. Дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог  конкурсних  кредиторів.
Що ж стосується зобов`язань    поточних    кредиторів, то за цими зобов`язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати    податків    і зборів (обов`язкових платежів).
Наведені правові висновки сформовані    Верховним Судом    у постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 819/2484/13-а.
Під час розгляду справи встановлено, що після порушення справи про банкрутство (06.07.2017) та введення в дію мораторію позивачем 13.02.2018 подавалась декларація з плати за землю на 2018 рік, а також 01.03.2018 подавалась уточнююча податкова декларація з плати за землю.
Отже, в контексті вимог  Закону № 2343-XII, поточні зобов`язання (не конкурсні), не звільняли позивача  від виконання обов`язку, визначеного    п.  287.3 ст. 287 ПК України, а саме: сплачувати рівними частками щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця плату за землю, визначену у податковій декларації, відповідальність за несплату яких передбачена п.  126.1 ст.126 ПК України.
З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2018 позивач засобами електронного зв`язку подав податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік у розмірі річної суми: 312344,17 грн (26    028,68 грн за місяць), що підтверджується квитанцією №    2 (а.с. 44).
23.02.2018 позивач подав уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік, в якій уточнив розмір річної суми: 207320,99 грн (січень у розмірі: 26    028,68 грн, лютий в розмірі: 19785,19 грн, березень-грудень у розмірі: 16150,71 грн).
Відповідно до платіжних доручень позивач сплатив земельний податок у таких розмірах:
від 28.02.2018 № 325 за січень 2018 року в розмірі: 26028,68 грн (а.с. 57);
від 30.03.2018 № 529 за лютий 2018 року в розмірі: 19785,19 грн (а.с. 58);
від 27.04.2018 № 751 за березень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 59);
від 16.05.2018 № 806 за квітень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 60);
від 20.06.2018 № 1071 за травень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 61);
від 23.07.2018 № 1282 за червень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 62);
від 13.08.2018 № 1441 за липень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 63);
від 19.09.2018 № 1654 за серпень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 64);
від 30.10.2018 № 1974 за вересень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 65);
від 27.11.2018 № 2201 за жовтень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 66);
від 27.12.2018 № 2520  за листопад 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 67);
від 25.01.2019 № 179  за грудень 2018 року в розмірі: 16150,71 грн (а.с. 68).
Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що плата за землю за 2018 рік позивачем сплачена у строк, передбачений п.  287.3 ст. 287 ПК України.
Відповідно до ч. 2  ст. 77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, відповідач, в порушення вимог, передбачених ч. 2  ст. 77 КАС України, не надав суду доказів, на які містяться посилання в акті перевірки від 02.04.2019 № 2058/10-36-52-05/31476318 та, на підставі яких прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 № 0043385205 та № 0043395205, у тому числі не надано інтегрованої картки Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» із земельного податку, з якої можливо було б встановити, що сплачені суми грошового зобов`язання за період сплати позивачем земельного податку за 2018 рік перераховувались в рахунок погашення податкового боргу.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не доведено правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, то останні підлягають скасуванню. 
Доводи скаржника не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи й ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Постанову складено 25.10.2021.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд, -
                                                           П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 р. -залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до  Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до ст. 263  , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів:                                                                   О.В. Карпушова    
 О.В. Епель
                                                                                          В.В. Кузьменко