УХВАЛА

04 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/7376/20
адміністративне провадження № К/9901/35666/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі                      № 160/7376/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо виставлення ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2019 року № Ф-280178-55 та скасування даної вимоги, як незаконної.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року адміністративний позов у справі № 160/7376/20 задоволено частково, суд:
-визнав протиправною та скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2019 року №  Ф-280178-55 у розмірі 26 539,26 грн, сформовану Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
-в іншій частині позовних вимог відмовив;
-стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.
10 листопада 2020 року від представника позивача адвоката С. М. Редько надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/7673/20 щодо стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати:
-на надання професійної правничої допомоги у розмірі 13000 грн;
-судовий збір сплачений за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630,60 грн.
18 листопада 2020 року судом прийнято додаткове рішення, яким стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судовий збір сплачений за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630,60 грн.
Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/7376/20 в частині стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн залишено без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду від 18 листопада 2020 року у справі № 160/7376/20 представником позивача подано апеляційну скаргу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі №  160/7376/20 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.
20 листопада 2020 року від відповідача надійшли заперечення щодо стягнення судових витрат.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року, залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 160/7376/20, заяву представника позивача адвоката Редько С. М. про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 160/7376/20  задоволено частково.
Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Не погоджуючись із додатковим рішеннями суддів першої та апеляційної інстанції в частині вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, 27 вересня 2021 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 13 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас п. 2 ч. 5 цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Слід зазначити, що судом першої інстанції справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.
За змістом п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Незважаючи на те, що заявник оскаржує рішення суддів першої та апеляційної інстанції в частині вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що розгляд заяви позивача відбувався в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у пп. «а»-«г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 160/7376/20. 
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов