12.10.21
22-ц/812/1922/21
Провадження № 22-ц/812/1922/21 Головуючий суду першої інстанції Паньков Д.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Миколаїв Справа 484/3425/15-ц
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Царюк Л.М., 
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М., 
при секретарі судового засідання – Лівшенко О.С.,
представника позивача – Бабенко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі – АТ «Державний ощадний банк України») на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Панькова Д.А., в залі судового засідання в м. Первомайськ, за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення та вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - 

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відстрочку виконання судового рішення та вжиття заходів забезпечення позову за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором. 
Доводи заяви обґрунтовано тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2017 року по цивільній справі № 484/3425/15-ц в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.
Проте рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року вищезазначений позов було задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором відновлюваної кредитної лінії 2333-н від 02 квітня 2008 року у загальному розмірі 76 209.55 євро звернуто стягнення в межах заборгованості на предмет іпотеки – трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 71.6 кв. м, житловою площею 41.8 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках по ј частці у спільній частковій власності шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною 447 955 грн. Також стягнуто на користь банку судові витрати з кожного по 1918. 35 грн.
22 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. відкрито виконавче провадження № 66179578 щодо виконання судового рішення у справі № 484/3425/15-ц.
Посилалася на ті обставини, що вона не працює, є пенсіонером за віком. 
Отримує державне пенсійне забезпечення станом на липень 2021 року в розмірі 1 963,93 грн. Іншого доходу не має.
На її утриманні знаходиться важкохворий чоловік - ОСОБА_3 , пенсіонер за віком.
27 травня 2021 року чоловіку проведена операція та систематично проводяться сеанси хіміотерапії. Іншого житла вона та її чоловік не мають.
Виконання судового рішення позбавить її та її важкохворого чоловіка місця проживання.
На теперішній час існує обґрунтована загроза, що приватний виконавець у провадженні якого знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного судового рішення, здійснить реалізацію нерухомого майна в межах відкритого виконавчого провадження.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд відстрочити виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року у цивільній справі № 484/3425/15-ц на один рік з дати ухвалення судового рішення по цій заяві. Вжити заходи забезпечення позову шляхом відкладення проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 66179578 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. на строк відстрочення виконання судового рішення.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Відстрочено виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року у справі № 484/3425/15-ц строком на 1 рік з дня винесення даної ухвали.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом відкладення проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 66179578 відкритого постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. від 22 липня 2021 року на час дії відстрочки. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що чоловік заявниці ОСОБА_3 на даний час тяжко хворіє, а сама заявниця пенсіонер, яка отримує мінімальну пенсію. Виконання рішення позбавить її та її тяжкохворого чоловіка місця проживання. 
Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 . 
Не погодившись з рішенням суду, АТ «Державний ощадний банк України» оскаржило його в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року, не звернув уваги на частину 5 статті 435 ЦПК України, яка передбачає можливість надання відстрочки до одного року з дня ухвалення рішення, а у справі, що розглядається, з дня ухвалення рішення минуло понад 4 роки.
Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції помилково зробив висновок про те, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.
Від інших учасників справи на день розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 367 ЦПК України).
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28 серпня 2015 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (боржника за договором кредитної лінії), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (майнові поручителі за іпотечним договором) про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2017 року по цій справі в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.
Проте рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року вищезазначений позов було задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором відновлюваної кредитної лінії 2333-н від 02 квітня 2008 року у загальному розмірі 76 209.55 євро звернуто стягнення в межах заборгованості на предмет іпотеки – трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 71.6 кв. м, житловою площею 41.8 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках по ј частці у спільній частковій власності шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною 447 955 грн. Також стягнуто на користь банку судові витрати з кожного по 1 918. 35 грн.
Постановами державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Пєстовою К.С. від 27 вересня 2018 року закінчено виконавчі провадження стосовно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо стягнення судового збору у розмірі 1 918.35 грн з кожного.
24 червня 2019 року державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Габун К.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 було реалізовано предмет іпотеки, а саме ј частку трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 . В ході реалізації майна на користь стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України» були перераховані кошти в сумі 67 381.11 грн. 
22 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. відкрито виконавче провадження № 66179578 стосовно боржника ОСОБА_1 щодо виконання судового рішення у справі № 484/3425/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки -ј частка трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить їй на праві власності.
З наданих до заяви про відстрочку виконання судового рішення документів встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 07 квітня 2010 року та отримує пенсію за віком, яка складає на час звернення до суду 1 963.93 грн на місць.
Чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні хірургічного центру Комунального некомерційного підприємства «Миколаївській обласний центр онкології» Миколаївської обласної ради з 26 травня по 04 червня 2021 року з приводу проведення операції. 
Згідно з частиною 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Частиною 1  статті 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно з частиною 1 статті33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. 
Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
  При зверненні із заявою ОСОБА_1 , яка є боржником, тобто стороною у виконавчому провадження, просила відстрочити  виконання судового рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року у цивільній справі, за яким в рахунок заборгованості за кредитним договором у розмірі 76 209.55 євро звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 на один рік.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що чоловік заявниці ОСОБА_3 на даний час тяжко хворіє, сама заявниця пенсіонер, яка отримує мінімальну пенсію, а виконання рішення позбавить її та її тяжкохворого чоловіка місця проживання, а тому суд відстрочив виконання рішення на 1 рік з дня винесення даної ухвали. 
Доводи апеляційної скарги стягувача АТ «Державний ощадний банк України» зводяться що того, що суд першої інстанції неправильно застосував положення частини 5 статті 435 ЦПК України, яка передбачає можливість надання відстрочки до одного року з дня ухвалення рішення, а в нашому випадку з дня ухвалення рішення минуло понад 4 роки.
Колегія суддів апеляційного суду вважає такі доводи скарги неприйнятними, оскільки скаржник неправильно тлумачить приписи частини 5 статті 435 ЦПК України.
Так, відповідно до частини 5 статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
З аналізу частин 1- 4 статті 435 ЦПК України можна дійти висновку, що частина 5 цієї статті продовжує умови застосування судом розстрочки та відстрочки виконання судового рішення, а саме однією із вимог при застосуванні цієї норми закону є те, що строк розстрочки та відстрочки не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови саме про задоволення заяви сторони про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду. В даному випадку ця норма процесуального закону не пов`язує цей строк з датою ухвалення рішення суду, виконання якого у заяві просить розстрочити чи відстрочити сторона, у цій справі це рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року.
Між тим суд апеляційної інстанції з огляду на положення статті 129 Конституції України щодо реалізації принципу обов`язковості виконання судового рішення та контролю за виконанням судового рішення, який здійснює суд, вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги з підстав частини 4 статті 367 ЦПК України, оскільки судом першої інстанції при вирішенні заяви ОСОБА_1 порушені норми процесуального права.
Вирішуючи питання відстрочки виконання судового рішення апеляційний суд враховує, що підставою для розстрочки можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення.
Наявність підстав для розстрочки судового рішення має бути доведена боржником в межах заявлених ним вимог і на підставі наданих суду доказів. Вирішення питання відстрочки знаходиться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання можливості боржнику виконати судове рішення через певний час (час відстрочки). Надання боржнику можливості відстрочити виконання судового рішення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина 4 статті 435 ЦПК України).
При зверненні до суду боржник зазначала те, що вона є пенсіонером, член її сім`ї має тяжке захворювання, а виконання судового рішення позбавить їх права на житло. 
Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положеннями частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
На підтвердження своїх вимог про відстрочення виконання судового рішення ОСОБА_1 надала до суду документи, що підтверджують її статус пенсіонера та розмір нарахованої пенсії за віком за 2021 рік, виписку з медичної карти свого чоловіка, яка підтверджує проходження ним лікування з приводу тяжкого захворювання.
З урахуванням наведених норм права, встановлених обставин справи та наданих доказів, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження наявності обставин, які мають особливий або винятковий характер та були підставами для застосування відстрочки виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком на час ухвалення судового рішення (18 травня 2017 року), з огляду на тривалий час, що минув з часу ухвалення цього рішення ОСОБА_1 не вживала заходів щодо повернення боргу стягувачу. Незадовільний майновий стан одного з боржників, а саме ОСОБА_1 не є підставою для відстрочки виконання рішення суду про звернення стягнення на ј частку нерухомого майна останньої – квартиру АДРЕСА_1 .
Крім того, апеляційний суд також враховує, що судове рішення виконується вже більше чотирьох років, що перевищує всі розумні строки виконання судового рішення, а також порушує права стягувача на своєчасність повернення кредитних коштів та їх знецінення у зв`язку з несвоєчасним поверненням. 
Суд першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 зазначених вимог закону не врахував та не дав відповідну оцінку обставинам справи та наданим заявником доказам. 
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не наведено доводів та не надано відповідних доказів на їх підтвердження, які б свідчили, про наявність у заявника особливих або виняткових обставин, які є підставою для відстрочення виконання судового рішення, а тому, виходячи з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання одному з боржників відстрочки виконання рішення, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року у цивільній справі № 484/3425/15-ц на один рік слід відмовити.
Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню 2 270 грн судового збору за подання апеляційної скарги. 
Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення на один рік виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та вжиття заходів забезпечення позову відкладенням проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 66179578 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. на строк відстрочення виконання судового рішення, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 2 270 грн судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України. 

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.