Справа № 991/7894/21
Провадження № 1-кс/991/8075/21

УХВАЛА
30 листопада 2021 року 	місто Київ	

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про відвід слідчої судді ОСОБА_6 від розгляду скарги на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000137 від 21.02.2020.

(1)Короткий виклад змісту заяви
У провадженні слідчої судді ОСОБА_6 перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 05.11.2021. Під час її розгляду 25.11.2021 адвокатом  ОСОБА_3 подано заяву про відвід слідчої судді від розгляду вказаної скарги.
У заяві він вказує про наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості слідчої судді під час розгляду скарги.
Так, відповідно до змісту заяви слідча суддя ОСОБА_6 розглядала декілька скарг, поданих ним. До цього, слідча суддя постановила ухвалу, якою відмовила у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови детектива Національного антикорупційного бюро України про відмову у визнанні потерпілими. На думку адвоката, у вказаній ухвалі слідча суддя вже висловила свою правову позицію щодо цього питання.
У зв`язку з цим, адвокат зазначає, що дії слідчої судді ОСОБА_6 не можуть бути об`єктивними та неупередженими, оскільки вона має певну заінтересованість у вирішуваному нею питанні. На думку адвоката, слідча суддя мала сама заявити про самовідвід.
Таким чином, адвокат ОСОБА_3 просить відвести слідчу суддю ОСОБА_6 від розгляду поданої ним скарги.
(2)Позиції учасників кримінального провадження
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав, просив її задовольнити.
Слідча суддя ОСОБА_6 була повідомлена про розгляд заяви про відвід. Вона у засідання не прибула, водночас надала для дослідження матеріали вказаної скарги.
Інші учасники, повідомлені про судове засідання, у нього не прибули. Разом з тим, за змістом ч. 3 ст. 81 КПК їх присутність при вирішенні питання про відвід не є обов`язковою.
(3)Мотиви, з яких виходив суддя при вирішенні заяви про відвід
За результатами вивчення заяви про відвід, суддя встановив, що вона не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК. Відповідно до ст. 75 КПК слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК.
Фактично доводи адвоката ОСОБА_3 зводяться до незгоди з ухвалами слідчої судді ОСОБА_6 , постановлених за результатами розгляду поданих ним раніше скарг. При цьому, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які ухвалюються слідчим суддею, якому заявлено відвід. 
Не досліджуючи зміст і законність судових рішень, які були постановлені слідчою суддею ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні, суддя насамперед звертає увагу, що будь-яке рішення за наслідками розгляду, зокрема, скарг у кримінальному провадженні, постановляється слідчим суддею на підставі дослідження всіх матеріалів справи та оцінки доказів. Зважаючи на те, що розгляд скарги на дії прокурора, детектива здійснюється у порядку, встановленому для судового розгляду під час такого розгляду підлягають застосуванню і засади законності, змагальності та диспозитивності, встановлені ст. 9. 22, 26 КПК. 
З урахуванням особливостей оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною захисту і обвинувачення їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Крім того, при розгляді скарг слідчий суддя згідно зі ст. 94 КПК за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Тому вони вважаються законними, доки не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України).
За таких умов відповідна правова позиція слідчого судді під час розгляду кожної окремої скарги залежить не лише від активності в питанні обстоювання сторонами своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, а також від рівня, якості та обсягу наданих в підтвердження таких позицій матеріалів. Водночас, слідчий суддя не зв`язаний своїми попередніми висновками під час винесення рішення в конкретній справі, якщо матеріали, що ним досліджуються, змінюються.
За таких обставин незгода заявника з раніше постановленим слідчим суддею рішенням об`єктивно не може розглядатися як сумнів у неупередженості цього слідчого судді.
Ці питання є предметом розгляду в апеляційному провадженні, а тому можуть вирішуватись лише в суді апеляційної інстанції. У випадку, якщо ухвала не підлягає оскарженню, згідно з ч. 3 ст. 309 КПК, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Твердження ж адвоката про те, що слідча суддя, без сумніву, прийме аналогічне рішення за результатами розгляду його скарги на бездіяльність прокурора, є лише припущеннями. Із матеріалів скарги вбачається, що у справі фактично відбулось лише одне судове засідання від 25.11.2021, у якому вирішувались лише певні процедурні питання. Наразі слідча суддя по суті скарги жодного рішення не прийняла. Із технічного запису судових засідань не вбачається здійснення слідчою суддею певних дій чи висловлювань, що свідчили б про її упередженість по відношенню до учасників провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим. Натомість наведені в заяві відомості не є такими, які б свідчили про упередженість слідчого судді. Факти, на які посилається заявник, не становлять обставин, передбачених ст. 75, 76 КПК, і не свідчать про упередженість слідчого судді під час розгляду скарги. Тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі викладеного, суд постановив:

-відмовити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у задоволенні заяви про відвід слідчої судді ОСОБА_6 від розгляду скарги на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000137 від 21.02.2020.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 ОСОБА_1