Постанова
Іменем  України
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/4959/20-ц
 
провадження № 61-10618св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області; 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну 
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Коцюрби О. П., Білич І. М., 
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2020 року керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Крюківщинська сільська рада), про визнання недійсним 
та скасування рішення сільської ради, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.
Позовна заява мотивована тим, що за результатами аналізу 
додержання вимог земельного законодавства на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського місцевою прокуратурою Київської області виявлено порушення вимог земельного законодавства при вилученні земельної ділянки, зміни її цільового призначення та подальшу передачу цієї земельної ділянки у власність громадян.
Так, на підставі договору міни земельними ділянками від 07 травня 
2004 року № 2-1360 ОСОБА_5 видано державний акт на право власності серія КЕ №032709 на земельну ділянку з цільовим призначенням 
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 
3,2198 га, за кадастровим номером 322248000:02:002:0045, що розташована у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, який зареєстровано 20 липня 2004 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №50984/1999.
Рішенням 7-ї сесії 7-го скликання Крюківщинської сільської ради 
від 07 квітня 2016 року № 17 на підставі заяви ОСОБА_5 про добровільну безоплатну передачу земельної ділянки, земельну ділянку 
з кадастровим номером 322248000:02:002:0045 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2198 га, передано до земель запасу комунальної власності Крюківщинської сільської ради.
На підставі технічної документації із землеустрою, земельна ділянка за кадастровим номером 322248000:02:002:0045 поділена на земельні ділянки із кадастровими номерами 3222484001:01:024:5072 (площею 1,2198 га) 
та 3222484001:01:024:5073 (площею 2,0000 га), цільове призначення 
яких у результаті поділу змінено із земель - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до рішення 7-ї сесії 7-го скликання Крюківщинської сільської 
ради від 07 квітня 2016 року № 17/1 ОСОБА_3 було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,22 га у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області (далі - Проєкт № 1).
Рішенням Крюківщинської сільської ради 9-ї сесії 7-го скликання 
від 26 травня 2016 року № 4/6 ОСОБА_3 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 1,2198 га, у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Цим самим рішенням ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 1,2198 га, за кадастровим номером 3222484001:01:024:5072 для ведення особистого селянського господарства у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Рішенням 7-ї сесії 7-го скликання Крюківщинської сільської ради 
від 07 квітня 2016 року № 17/2 ОСОБА_2 було надано дозвіл 
на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області (далі - Проєкт № 2).
У подальшому рішенням Крюківщинської сільської ради 9-ї сесії 7-го скликання від 26 травня 2016 року № 4/7 ОСОБА_2 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Цим самим рішенням ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, площею 2,0000 га, за кадастровим номером 3222484001:01:024:5073 для ведення особистого селянського господарства у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 2234, виданий 04 червня 2016 року ОСОБА_3 відчужила земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:024:5072 на користь ОСОБА_1 , який станом на день подання позову згідно з витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно є власником цієї земельної ділянки.
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 2235, виданий 04 червня 2016 року ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку 
з кадастровим номером 3222484001:01:024:5073 на користь ОСОБА_1 , який станом на день подання позову згідно з витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно є власником цієї земельної ділянки.
Прокурор вважав, що рішення Крюківщинської сільської ради 7-ї сесії            7-го скликання від 07 квітня 2016 року № 17/1, рішення Крюківщинської сільської ради Києво 7-ї сесії 7-го від 07 квітня 2016 року № 17/2, рішення Крюківщинської сільської ради 9-ї сесії 7-го скликання від 26 травня 
2016 року № 4/6 та рішення Крюківщинської сільської ради 9-ї сесії 7-го скликання від 26 травня 2016 року № 4/7 прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, внаслідок чого вони повинні бути визнані недійсними.
Так, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222484000:02:002:0045 у Крюківщинської сільської ради, згідно із договором про передачу права власності на земельну ділянку від 08 квітня 2016 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І. А. у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1774, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 квітня 2016 року № 57006131, виникло 08 квітня 2016 року 
з 16 год. 24 хв.
Оскільки станом на 26 травня 2016 року розпорядження земельною 
ділянкою, за рахунок якої за Проєктом № 1 та Проєктом № 2 земельні ділянки відведені у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не належало 
до повноважень Крюківщинської сільської ради, то рішення Крюківщинської сільської ради від 07 квітня 2016 року № 17/1 та 
від 07 квітня 2016 року № 17/2 не відповідають положенням пункту «а» статті 12, пункту «а» частини другої статті 83, частини першої статті 122 ЗК України та підпункту «б» пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». 
Водночас, всупереч наведеним нормам права Крюківщинською сільською радою прийнято рішення від 26 травня 2016 року № 4/6 та від 26 травня 2016 року № 4/7, якими затверджено проєкти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та передано у власність 
ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:024:5072, площею 1,2198 га, та ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:024:5073, площею 2,000 га, 
з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Крюківщинської сільської ради.
Під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 2017000000001885 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України було призначено комплексну земельно-технічну експертизу, експертизу з питань землеустрою та оціночно-земельну експертизу.
Предметом дослідження експертів, у тому числі, була 
відповідність розробленої документації із землеустрою на земельні 
ділянки з кадастровими номерами 32.22484001:01:024:5072 
та 3222484001:01:024:5073 вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам.
За наслідками проведення експертизи було установлено, що станом на 
07 квітня 2016 року розпорядження земельною ділянкою, за рахунок якої за Проєктом № 1 та Проєктом № 2 земельні ділянки відведені у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не належало до повноважень Крюківщинської сільської ради, у зв`язку із чим, рішення Крюківщинської сільської ради 
від 07 квітня 2016 року № 17/1 та від 07 квітня 2016 року № 17/2 не відповідають положенням пункту «а» статті 12, пункту «а» частини другої статті 83, частини першої статті 122 ЗК України та підпункту «б» 
пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». 
Земельна ділянка кадастровий номер 3222484000:02:002:0045, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського 
виробництва, поділена на дві земельні ділянки з кадастровими 
номерами 3222484001:01:024:5073 та 3222484001:01:024:5072 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Тобто, при поділі земельної ділянки кадастровий номер 3222484000:02:002:0045, з урахуванням вищезазначеного, відбулася зміна її цільового призначення (виду використання).
Згідно з листом Департаменту контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру від 17 жовтня 2017 року № 7-28-0.191-1484/63-17 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства 
за об`єктом - земельної ділянки від 24 листопада 2017 року 
№ 302-ДК/274/АП/09/01/-17, складеним державними інспекторами Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області, поділ земельної ділянки кадастровий номер 3222484000:02:002:0045 відбувся за проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства 
на території с. Крюківщина Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, щодо земельної ділянки кадастровий номер 3222484001:01:024:5072, затвердженим рішенням Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/6, та проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства 
на території с. Крюківщина Крюківщинської сільської ради 
Києво- Святошинського району Київської області, щодо земельної ділянки кадастровий номер 3222484001:01:024:5073, затвердженим рішенням Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/7.
Разом з тим, на час прийняття рішень про надання дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 
для ведення особистого селянського господарства згідно з підпунктом «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України діяв мораторій на відчуження земельних ділянок.
Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером 322248000:02:002:0045 перебувала під мораторієм, а відтак, її відчуження 
та зміна цільового призначення суперечить нормам земельного законодавства.
У подальшому рішенням Крюківщинської сільської ради від 05 липня 
2018 року № 10/4, ОСОБА_1 затверджено проєкт землеустрою 
щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі 
для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку 
у межах с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Отже, вказаним рішенням змінено цільове призначення земельних ділянок 3222484001:01:024:5072 та 3222484001:01:024:5073 із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства не відповідає вимогам земельного законодавства, то і подальша зміна цільового призначення на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку також є незаконним.
Посилаючись на викладене, керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, просив суд: 
- визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з позовом та поновити його, посилаючись на те, що про порушення вимог закону управлінню Держгеокадастру 
в Київській області стало відомо лише у листопаді 2017 року під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за наслідками якої складено акт від 24 листопада 2017 року № 302-ДК/274/АП/09/01/-17.
- визнати недійсним рішення Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/6, на підставі якого ОСОБА_3 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 3222484001:01:024:5072, площею 1,2198 га у с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області та передано цю земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства; 
- визнати недійсними рішення Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/7, на підставі якого ОСОБА_2 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 3222484001:01:024:5073, площею 2,0000 га, у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області та передано цю земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства; 
- визнати недійсним рішення Крюківщинської сільської ради від 05 липня 2018 року № 10/4, яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва 
та обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСОБА_1 
у межах с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області;
- витребувати на користь територіальної громади с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області із незаконного володіння 
ОСОБА_1 земельні ділянки, розташовані у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222484001:01:024:5072 (площею 1,2198 га) та 3222484001:01:024:5073 (площею 2,0000 га). 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 27 листопада 2020 року у складі судді Дубас Т. В. у задоволенні позову керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції виходив із того, що прокурором без поважних причин пропущено строк позовної давності для оспорення рішень сільської ради від 26 травня 2016 року, про застосування якого заявлено відповідачами, а тому ці вимоги, а також похідні вимоги задоволенню не підлягають, так як прокурор звернувся до суду з цим позовом 23 квітня 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності. 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2020 року скасовано. 
Позов керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, задоволено. 
Заяву керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади 
села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, про поновлення строку задоволено. Поновлено керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом. 
Визнано недійсним рішення Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/6, на підставі якого ОСОБА_3  затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 3222484001:01:024:5072, площею 1,2198 га у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області та передано цю земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства.
Визнано недійсними рішення Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/7, на підставі якого ОСОБА_2  затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 3222484001:01:024:5073, площею 2,0000 га у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області та передано цю земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства.
Визнано недійсним рішення Крюківщинської сільської ради від 05 липня 2018 року № 10/4, яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва 
та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, ОСОБА_1 в межах с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Витребувано на користь територіальної громади с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області із незаконного володіння 
ОСОБА_1 земельні ділянки, розташовані у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222484001:01:024:5072 (площею 1,2198 га) та 3222484001:01:024:5073 (площею 2,0000 га).
Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що матеріалами справи доведено незаконність оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування та наявність правових підстав для витребування спірних земельних ділянок із чужого незаконного володіння. Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а застосувавши наслідки спливу строку позовної давності, пов`язавши його початок з днем прийняття оспорюваних рішень сільської ради, не врахував, що строк позовної давності має обчислюватится не з моменту прийняття оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування, а з моменту, коли дані про порушення були або об`єктивно могли бути виявлені. При цьому, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності, суд першої інстанції не з`ясував та не вказав у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до суду, оскільки строк позовної давності застосовується лише за наявності порушення прав особи. Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо одержання раніше органами прокуратури інформації про порушення рішеннями Крюківщинської сільської прав та законних інтересів територіальної громади в порядку здійснення нагляду за додержанням та застосуванням законів до моменту виявлення у листопаді 2017 році цього порушення прокурором. Зазначене свідчить про поважність причин пропуску строку звернення у суд з позовом. 
Апеляційний суд вказав, що зміна цільового призначення земельної ділянки з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства, а у подальшому на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку 
не відповідає вимогам земельного законодавства й діяв мораторій на відчуження такої земельної ділянки, передбачений підпунктом «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, а рішення районного суду залишити у силі. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддівПершої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Києво-Святошинського районного суду Київської області. Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - про зупинення виконання судового рішення задоволено. Виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року зупинено до закінчення її перегляду у касаційному порядку. 
У липні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової 
палати Касаційного цивільного суду від 07 вересня 2021 року справу 
за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури 
Київської області, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Крюківщинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що про порушене право прокурору стало відомо лише у листопаді 2017 року, оскільки не врахував, що 14 квітня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області було погоджено проєкти землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Тобто орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, міг довідатися або мав об`єктивну змогу довідатися про обставини, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги, ще на час узгодження проєктів землеустрою, а саме 14 квітня 2016 року. Таким чином, трирічний строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом сплив 14 квітня 2019 року, а з позовом до суду прокурор звернувся лише 22 квітня 2020 року, тобто після спливу строку позовної давності. При цьому апеляційним судом не було встановлено початок перебігу позовної давності для територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Судом апеляційної належним чином не досліджено обставини справи, не враховано, що за доводами прокурора єдиною підставою незаконності оспорюваних рішень сільської ради від 26 травня 2016 року за № 4/6, 4/7 начебто є відсутність у Крюківщинської сільської ради правових підстав розпорядження спірною земельною ділянкою в момент прийняття рішень сільської ради від 07 квітня 2016 року за № 17/1, 17/2, проте під час прийняття вказаних рішень сільською радою розпорядження землями не відбулося, а надавався лише дозвіл на розробку проєктів землеустрою. Крюківщинська сільська рада, приймаючи оспорювані рішення, діяла в межах своїх повноважень, відповідно до вимог ЗК України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Конституції України. 
Крім того, апеляційний суд, обґрунтовуючи оскаржуване судове рішення, послався на матеріали комплексної земельно-технічної експертизи, експертизи з питань землеустрою, оціночно-земельної експертизи 
від 21 червня 2019 року № 25946/18-41/17605-17609/19-41, проведеної 
у іншій справі, проте не оцінив висновок вказаної експертизи у сукупності 
з іншими доказами та фактичними обставинами справи. При цьому зазначена експертиза була проведена не повно, не здійснювався огляд земельних ділянок за місцем їх знаходження, у тексті висновку експертизи наявні суперечності, а отже, висновок експертизи є не належним та допустимим доказом у цій справі. 
Зазначено, що прокурором не було дотримано вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, оскільки компетентний орган, не було повідомлено про виявлені порушення, його фактично було позбавлено можливості протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно звернутися до суду з позовом в інтересах територіальної громади. 
Крюківщинська сільська рада, як представницький орган територіальної громади села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, якій остання делегувала повноваження щодо здійснення права власності від її імені та в її інтересах, діяла виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом, що відповідає волі територіальної громади як власника об`єкта права комунальної власності. Зазначене спростовує висновки апеляційного суду про відсутність у діях власника земельної ділянки волі на її передачу у власність іншій особі, а, отже, робить неможливим витребування вказаного майна від добросовісного набувача 
у порядку статті 388 ЦК України.  
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
У серпні 2021 року до Верховного Суду від представника  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - ОСОБА_8 - надійшов відзив на касаційну скаргу, 
в якому відсутні заперечення щодо доводів касаційної скарги, а зазначено, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову 
у задоволенні позову прокурора з підстав пропуску ним строку позовної давності. При цьому у прокурора були відсутні повноваження на звернення до суду з цим позовом, оскільки ним не було дотримано вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Фактичні обставини справи, встановлені судами
На підставі договору міни земельними ділянками від 07 травня 
2004 року № 2-1360 ОСОБА_5 видано державний акт на право 
власності серія КЕ №032709 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2198 га, за кадастровим номером 322248000:02:002:0045, що розташована у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Рішенням 7-ї сесії 7-го скликання Крюківщинської сільської ради 
від 07 квітня 2016 року № 17 на підставі заяви ОСОБА_5 про добровільну безоплатну передачу земельної ділянки, земельну ділянку 
з кадастровим номером 322248000:02:002:0045 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2198 га, передано до земель запасу комунальної власності Крюківщинської сільської ради.
На підставі технічної документації із землеустрою, земельна ділянка 
за кадастровим номером 322248000:02:002:0045 поділена на земельні ділянки із кадастровими номерами 3222484001:01:024:5072 (площею 
1,2198 га) та 3222484001:01:024:5073 (площею 2,0000 га), цільове призначення яких у результаті поділу змінено із земель - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до рішення 7-ї сесії 7-го скликання Крюківщинської сільської 
ради від 07 квітня 2016 року № 17/1 ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,22 га у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області (Проєкт № 1).
Рішенням Крюківщинської сільської ради 9-ї сесії 7-го скликання 
від 26 травня 2016 року № 4/6 ОСОБА_3 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 1,2198 га, у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Цим самим рішенням ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 1,2198 га, 
за кадастровим номером 3222484001:01:024:5072 для ведення особистого селянського господарства у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Рішенням 7-ї сесії 7-го скликання Крюківщинської сільської ради 
від 07 квітня 2016 року № 17/2 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 
для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області (Проєкт № 2).
Рішенням Крюківщинської сільської ради 9-ї сесії 7-го скликання 
від 26 травня 2016 року № 4/7 ОСОБА_2 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Цим самим рішенням ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, площею 2,0000 га, 
за кадастровим номером 3222484001:01:024:5073 для ведення особистого селянського господарства у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 червня 
2016 року ОСОБА_3 відчужила земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:024:5072 на користь ОСОБА_1 .
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 червня 
2016 року ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:024:5073 на користь ОСОБА_1 .
Рішенням Крюківщинської сільської ради від 05 липня 2018 року № 10/4 ОСОБА_1 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва 
та обслуговування багатоквартирного житлового будинку у межах 
с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідно до матеріалів комплексної земельно-технічної експертизи, експертизи з питань землеустрою, оціночно-земельної експертизи 
від 21 червня 2019 року № 25946/18-41/17605-17609/19-41, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, станом на 
07 квітня 2016 року розпорядження земельною ділянкою, за рахунок якої 
за Проєктом № 1 та Проєктом № 2 земельні ділянки відведені у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не належало до повноважень Крюківщинської сільської ради, у зв`язку з чим, рішення Крюківщинської сільської ради 
від 07 квітня 2016 року № 17/1 та від 07 квітня 2016 року № 17/2 
не відповідають положенням пункту «а» статті 12, пункту «а» частини другої статті 83, частини першої статті 122 ЗК України та підпункту «б» 
пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». 
Цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер 3222484000:02:002:0045, із земель - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом її поділу на земельні 
ділянки з кадастровими номерами 3222484001:01:024:5073 та 3222484001:01:024:5072 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, змінено не у відповідності до вимог земельного законодавства (т. 1, а. с. 51-124).
Згідно з листом Департаменту контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру від 17 жовтня 2017 року № 7-28-0.191-1484/63-17 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства 
за об`єктом - земельної ділянки від 24 листопада 2017 року 
№ 302-ДК/274/АП/09/01/-17, складеним державними інспекторами Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області, поділ земельної ділянки кадастровий номер 3222484000:02:002:0045 відбувся за проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства 
на території с. Крюківщина Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, щодо земельної ділянки кадастровий номер 3222484001:01:024:5072, затвердженим рішенням Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/6, та проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства 
на території с. Крюківщина Крюківщинської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, щодо земельної ділянки кадастровий номер 3222484001:01:024:5073, затвердженим рішенням Крюківщинської сільської ради від 26 травня 2016 року № 4/7 
(т. 1, а. с. 31-50). 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - підлягає частковому задоволенню. 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частини першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної 
інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою 
для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального 
чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.
Щодо підстав звернення прокурора до суду  
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави 
у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист 
цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. 
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. 
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій 
для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. 
Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. 
Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів встановить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду 
До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду 
у постановах: від 18 березня 2020 року у справі № 553/2759/18, провадження № 14-643 цс 19, від 26 травня 2020 року у справі 
№ 912/2385/18, провадження № 12-194гс19.
Судами встановлено, що прокурором пред`явлено позов 23 квітня 2020 року, ухвала районного суду про відкриття провадження у цій справі постановлена 24 квітня 2020 року, а повідомлення прокурора про намір звернення до суду Крюківщинська сільська рада отримала 06 травня 
2020 року, тобто майже через два тижня після відкриття провадження 
у справі. 
Цій обставині апеляційний суд належної уваги не звернув і не надав їй правової оцінки. 
Крім того, апеляційний суд не перевірив, який саме орган, уповноважений державою на здійснення повноважень у спірних правовідносинах 
з урахуванням земельного законодавства, зокрема, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», і як наслідок не перевірив, 
чи вірно визначив прокурор при зверненні до суду з позовом орган, уповноважений здійснювати державою відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Встановлення цих обставин має важливе юридичне значення, оскільки прокурор пред`явив позов не як самостійний позивач, а в інтересах держави в особі Крюківщинської сільської ради. Для цього слід довести, що саме права цієї ради порушені, що вона має суб`єктивне матеріальне право на захист своїх інтересів. Проте предметом і підставою позову прокурора є те, що вказана сільська рада вийшли за межі своїх повноважень, а тому суду слід перевірити, чи порушені права цієї ради, в інтересах якої прокурор звернувся до суду.   
Щодо позовної давності
Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови 
у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).
За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).
При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. 
Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.
Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції 
у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, провадження № 12-143гс18.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 
2018 року у справі № 362/44/17, провадження № 14-183цс18, вважала за необхідне конкретизувати правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14, провадження № 14-85цс18, про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду слід встановити, коли прокурор дізнався, чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.
Так, позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 
1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися 
(під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;
2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 березня 2008 року 
у справі «Dacia S.R.L.» проти Молдови» (Dacia S.R.L. v. Moldova, заява № 3052/04) встановив, що припис Цивільного кодексу Молдови, згідно з яким позовна давність не поширювалася на позови державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння інших організацій чи громадян, сам по собі суперечить статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у справі не було надано жодних аргументів на обґрунтування того, чому державні організації у цих випадках мають бути звільнені від обов`язку додержувати установлених строків давності, котрі б в аналогічних ситуаціях перешкодили розгляду позовів, поданих приватними особами чи компаніями. Це, на думку Європейського суду з прав людини, потенційно може призводити до руйнування багатьох усталених правовідносин і надає дискримінаційну перевагу державі без будь-якої переконливої підстави (§ 76). Європейський суд з прав людини констатував, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовну давність було застосовано без дискримінації на користь держави, є несумісним із принципом правової визначеності (§ 77).
На віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність. Для уникнення дискримінаційної переваги цих суб`єктів порівняно з іншими суб`єктами права вони мають нести ризик застосування наслідків спливу позовної давності для оскарження виданих ними правових актів.
Задовольняючи позов прокурора, суд апеляційної інстанції зазначив, що матеріалами справи доведено незаконність оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування й наявність правових підстав для витребування спірних земельних ділянок із чужого незаконного володіння. При цьому матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо одержання 
раніше органами прокуратури інформації про порушення рішеннями Крюківщинської сільської ради прав та законних інтересів територіальної громади у порядку здійснення нагляду за додержанням та застосуванням законів до моменту виявлення у листопаді 2017 році цього порушення прокурором.
Проте, апеляційним судом у порушення наведених вище норм права не встановлено початку перебігу позовної давності для територіальної громади с. Крюківщина, а також того, що державі, в особі управління Держгеокадастру у Київській області, було, чи могло бути відомо про порушення права, як і про особу, яка його порушила, до моменту звернення прокурора з цим позовом до суду.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий 
розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
Р. А. Лідовець