Ухвала                                          
 
17 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 766/15819/16-ц
 
провадження №61-10860св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),   Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Новікова Леніна Василівна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 , яка подана його представником - адвокатом Мороз Анжелою Іванівною, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2021 року у складі судді                  Єпішина Ю. М. та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 травня 2021 року у складі колегії суддів: Радченка С. В., Вейтас І. В.,                Кузнєцової О. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2016 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Новікової Л. В. (далі - приватний нотаріус), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним договорів дарування та іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію.
 
Позовна заява мотивована тим, що 21 жовтня 2003 року ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_7 нежилі приміщення підвалу, загальною площею 40,3 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір було зареєстровано  у Херсонському бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 1573 від 20 листопада 2003 року. 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 січня 2004 року ОСОБА_1 продав ОСОБА_8 частину вищевказаних нежилих приміщень, а саме: нежилі приміщення підвалу № 4, 5, загальною площею 21,9 кв. м.                      У власності ОСОБА_1 залишилися нежилі приміщення підвалу загальною площею 18,4 кв. м. 
У грудні 2013 року їм стало відомо про те, що спірні нежилі приміщення, площею 18,4 кв. м, які належали ОСОБА_1 , переоформлені на ім`я ОСОБА_3 згідно з договором дарування від 30 жовтня 2013 року. 
Після цього, їм стало відомо, що рішенням Суворовського районного суду  м. Херсона від 26 лютого 2007 року у справі № 2-1706/07 право власності на спірні нежитлові приміщення визнано за ОСОБА_5 .
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 03 березня 2014 року зазначене рішення Суворовського районного суду м. Херсона скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. 
Проте, згідно з договором дарування від 27 жовтня 2010 року ОСОБА_5 подарував спірні нежилі приміщення своїй дружині - ОСОБА_6 , яка, в подальшому, на підставі договору дарування від 30 жовтня 2013 року подарувала зазначені нежилі приміщення своєму сину - ОСОБА_3 . Після подання апеляційної скарги у справі № 2-1706/07 ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4 договір іпотеки, згідно з яким передав спірні нежилі приміщення в іпотеку. 
Зазначали, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 , і він не міг не знати про те, що батько не мав права відчужувати спірні нежилі приміщення, тому він є недобросовісним набувачем, приміщення набуті ним безвідплатно, тому вони мають право витребувати своє майно у всіх випадках. 
Також посилалися на те, що скасування рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 26 лютого 2007 року є обставиною, яка свідчить про відсутність у дарувальників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іпотекодавця ОСОБА_3 права власності на предмет дарування та іпотеки на момент укладення спірних договорів. Вважали, що договір іпотеки, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на спірні нежилі приміщення після подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги, був спрямований не на реальне настання правових наслідків, а був вчинений у цілях недопущення відновлення за останнім права власності на спірні нежилі приміщення, приховання майна від нього та заволодіння спірним майном через підставну особу. 
Крім того, зазначали, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 03 березня 2014 року встановлено, що за ОСОБА_5 неправомірно було визнано право власності на нежиле приміщення, розташоване в цокольному поверсі будинку, яке відсутнє у будинку, що спричинило створення Херсонським БТІ окремої інвентарної справи на неіснуюче приміщення. Тобто, договір дарування та договір іпотеки укладено відповідачами на неіснуюче приміщення, а за даною адресою є тільки приміщення, належне їм. Вважали зазначені договори фіктивними, тобто укладеними без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цими правочинами.
15 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування вказаних нежилих приміщень.
 
Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги,  ОСОБА_1 ,                 ОСОБА_2 просили суд: визнати недійсним договір дарування нежитлового приміщення, загальною площею 18,4 кв. м, розташованого у будинку АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 27 жовтня 2010 року та посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л. В.; визнати недійсним договір дарування вказаного нежитлового приміщення, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 30 жовтня 2013 року та посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л. В.; витребувати на користь ОСОБА_2                                      у ОСОБА_3 з незаконного володіння вказане нежитлове приміщення; визнати недійсним договір іпотеки, укладений 20 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л. В., згідно з яким передано в іпотеку зазначене нежитлове приміщення; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію речових прав ОСОБА_3 на спірне нежитлове приміщення, внесене на підставі договору дарування від 30 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л. В.; скасувати рішення про державну реєстрацію обтяження - накладення заборони відчуження зазначеного нежитлового приміщення, внесене на підставі договору іпотеки від 20 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л. В.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.
Витребувано з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нежитлове приміщення, загальною площею 18,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Новікової Л. В. від 30 жовтня 2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером № 7414931 щодо нежитлового приміщення, загальною площею 18,4 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння ОСОБА_1 поза його волею, тому позовні вимоги в частині витребування спірного майна з володіння ОСОБА_3 , який є останнім його набувачем, на користь власника майна, яким на час звернення до суду є ОСОБА_2 , та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав ОСОБА_3 на спірне нежиле приміщення є обґрунтованими.
Відмовляючи у задоволенні вимог про визнання недійсними договорів дарування спірного нерухомого майна від 27 жовтня 2010 року та 30 жовтня 2013 року, укладених між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та                   ОСОБА_3 , а також визнання недійсним договору іпотеки                              від 20 грудня 2013 року та скасування рішення про державну реєстрацію обтяження на спірне нерухоме майно, суд виходив з того, що зазначені договори не порушують прав власника спірного майна, оскільки, у даному випадку, для захисту порушених прав позивачів достатнім є пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка остання набула за правочином право власності на нерухомість, а визнання наступних правочинів, на підставі яких відчужувалася нерухомість не вимагається.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 26 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого                  2021 року в частині вирішення позовних вимог щодо визнання недійсним договору іпотеки та скасування запису про обтяження скасовано. 
Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 20 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л. В., відповідно до умов якого, передано в іпотеку нежитлове приміщення, загальною площею 18,4 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано у Державному реєстрі запис про державну реєстрацію обтяження накладення заборони відчуження нежитлового приміщення загальною площею 18,4 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внесений на підставі договору іпотеки від 20 грудня 2013 року.
В іншій частині судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу в частині, в якій позовні вимоги були задоволені та ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.
При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що договір іпотеки, укладений 20 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , порушує права власника майна, тому він вправі його оспорити, а також запис про державну реєстрацію обтяження на своє власне майно.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду,                   представник ОСОБА_5 - адвокат Мороз А. І., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій помилково задовольнили позов про витребування майна, тобто віндикаційний позов, не врахувавши, що позивачі обрали неправильний спосіб захисту, оскільки спірне майно зареєстровано на ОСОБА_2 та вона є фактичним його володільцем, тому, на думку заявника, повинна була звертатися до суду з негаторним позовом, про усунення перешкод у користуванні власністю.
Вказує на те, що судом апеляційної інстанції розглянуто справу неповноважним складом суду, оскільки остаточне судове рішення у справі ухвалено, у тому числі, суддею Кузнєцовою О. А., яка не входила до складу колегії.
Апеляційний суд також безпідставно не розглянув клопотання про витребування оригіналу письмового доказу, що, на думку заявника, призвело до ухвалення неправильного по суті рішення.
 
Відзив на касаційну скаргу, у встановленому ЦПК України порядку, учасники процесу до суду не подали.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
13 вересня 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 листопад 2021 року справу призначено до розгляду.
 
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року справу № 461/12525/15-ц (провадження № 61-6167св20) за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Першої Львівської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ЛКП «Центральне», про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_10 , подану представником ОСОБА_13 , на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02 березня 2021 року вказану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду (провадження № 14-190цс20).
 
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка        передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                            № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20).
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 766/15819/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Новікової Леніни Василівни, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів дарування та іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію, за касаційною скаргою  ОСОБА_5 , яка подана його представником - адвокатом Мороз Анжелою Іванівною, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого   2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 травня             2021 року (провадження № 61-10860св21) до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 461/12525/15-ц за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Першої Львівської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ЛКП «Центральне», про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_10 , подану представником ОСОБА_13 , на постанову Львівського апеляційного суду                                від 06 березня 2020 року (провадження № 14-190цс20).
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк