Єдиний унікальний номер 239/219/21 
Номер провадження 22-ц/804/2712/21        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року
          
м. Бахмут 

справа  № 239/219/21
провадження  № 22-ц/804/2712/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого  Хейло Я.В.,
суддів   Мірути О.А., Канурної О.Д.,

при секретарі Гладух О.О.

учасники справи:

позивач   ОСОБА_1 ,
позивач  ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

треті особи Служба у справах дітей Новогродівської міської ради,
Орган опіки та піклування Новогродівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 16 серпня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Новогродівської міської ради, орган опіки та піклування Новогродівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні онуки (суддя Любчик О.В.), ухваленого в приміщенні суду в місті Новогродівка Донецької області,  –

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Новогродівського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні онуки.

Позов мотивовано тим, що 15.12.2017 між їх сином ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась онука ОСОБА_5 .

Після одруження та народження дитини, син з відповідачем проживали разом з ними, а потім купили квартиру та почали жити окремо. Позивачі з народження піклувались про онуку, всебічно брали участь у її вихованні, майже щодня бачились з нею, проводили час, бавилися, гралися, покупали іграшки та одяг. Коли їх син з відповідачем переїхали у своє житло, онука часто залишалася у них дома.

У серпні 2020 року між їх сином та відповідачем виник конфлікт та остання переїхала мешкати до своєї матері. Після переїзду відповідач не надає можливості, ані їх сину, ані їм спілкуватися та бачити онуку. З вересня 2020 року вони не бачили онуку, не приймають участі в її вихованні, позбавлені можливості вільного спілкування з нею.

Домовитися з відповідачем щодо врегулювання цього питання та визначення порядку спілкування з онукою не вдалось, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з онукою, вони зверталися до органу опіки та піклування для вирішення цього питання, де їм було запропоновано звернутися до суду.

Просили суд зобов`язати відповідача не чинити їм перешкоди у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити способи участі позивачів у вихованні онуки шляхом: встановлення можливості перебування онуки за місцем проживання позивачів, в тому числі з її ночівлею (дві доби): кожну першу та третю п`ятницю місяця з 18:00 год. п`ятниці до 18:00 год. неділі і без присутності матері, з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів відпочинку і культури, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування; щоліта відпочивати з бабусею та дідусем (не менше 10 днів) з метою оздоровлення, екскурсій; мати побачення з онукою в дошкільному та шкільному закладах під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією цього закладу, незалежно від дня тижня; забирати онуку з дошкільного та шкільного закладів, на час знаходження матері на роботі, з поверненням за місцем постійного мешкання до 18:00 год.; систематичні зустрічі з онукою за попередньою домовленістю з матір`ю у дні народження, святкові дні та канікули з моменту відвідування шкільного закладу; необмежене спілкування з онукою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею, дідусем та онукою (з часу початку користування телефоном).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Рішенням   Новогродівського міського суду Донецької області від 16 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визначено такий спосіб спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_6 :
1. Надати можливість бабі ОСОБА_1 та діду ОСОБА_2 вільно спілкуватись з онукою ОСОБА_6 засобами телефонного зв`язку.
2. Встановити систематичні побачення три рази на місяць протягом шести годин (на день) у будь-який вихідний день за домовленістю з матір`ю, баби ОСОБА_1 та діда ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 у місцях дозвілля та відпочинку у присутності матері.
3. Встановити додатковий день побачення один раз на місяць протягом шести годин у будь-який вихідний день за домовленістю з матір`ю, баби ОСОБА_1 та діда ОСОБА_2 , за місцем їх проживання, з онукою ОСОБА_6 , за бажанням дитини, без присутності матері.
4. Встановити побачення баби ОСОБА_1 та діда ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 в дошкільному (шкільному) закладі, під час проведення свят, організованих адміністрацією закладу, незалежно від дня тижня.
5. Встановити побачення баби ОСОБА_1 та діда ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 в день її народження, за домовленістю та у присутності матері у місцях дозвілля та відпочинку. 
В задоволенні іншої частини позову – відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                           
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення в частині: 1) припису про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні, 2) пунктах «2» та «3» абзацу третього в частині «встановлення систематичних побачень три рази на місяць протягом шести годин (на день) …, у місцях дозвілля та відпочинку матері», 3) встановлення додаткового дня побачення один раз на місяць протягом шести годин у будь-який вихідний день за домовленістю з матір`ю, баби ОСОБА_1 та діда ОСОБА_2 , за місцем їх проживання, з онукою ОСОБА_6 , за бажанням дитини, без присутності матері, 4) в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору скасувати, та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким встановити систематичні побачення три рази на місяць протягом двох годин на день у будь-який вихідний день за домовленістю з матір`ю, баби ОСОБА_1 та діду ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 в присутності матері.
Судові витрати покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту встановлення обставин справи. 

Посилається на положення статтей 18, 159, 257, 263 СК України зазначає, що позивачами не доведено факт чинення перешкод відповідачем ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною.

Зазначає, що висновок Служби у справах дітей та органу опіки та піклування містить більш виважену позицію  щодо встановлення побачень діда та баби з онукою, проте суд встановив іншій спосіб участі та визначив більш тривалі часові проміжки для спілкування.

Також звертає увагу на недоречність встановлення додаткового дня - один раз на місяць протягом шести годин у будь-який вихідний день за домовленістю з матір`ю побачення баби та діда з онукою, без присутності матері та встановлення систематичних побачень тричі по місяць протягом шести годин, оскільки це, на її думку, не сприятиме найкращому забезпеченню інтересів дитини, яка має тісний емоційний зв`язок із матір`ю.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала апеляційному суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити апеляційну скаргу.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2   в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представники третіх осіб Служби у справах дітей Новогродівської міської ради та Орган опіки та піклування Новогродівської міської ради в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.12.2017 встановлено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком є ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_3 - відповідач у справі (а.с.11). 

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.09.1988, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – позивачі у справі (а.с. 9).

Відповідно до довідки Новогродівської міської ради від 03.02.2021, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно характеристики, складеної депутатом Новогродівської міської ради 8 скликання, ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , знаходяться у шлюбі та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Сусідами характеризуються тільки з позитивної сторони, ввічливі, товариські, добрі люди, підтримують добрі стосунки з сусідами, завжди можуть прийти на допомогу сусідам пенсіонерам в складній ситуації, ніколи не відмовляють в допомозі. Приймають активну участь у суспільних справах та суспільному житті. Мають добрі сімейні стосунки. Спиртними напоями не зловживають (а.с. 22).

Відповідно до довідки ОСББ «Супутник» м. Новогродівка, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з копії акту соціального інспектування № 108 від 22.10.2020, комісією Новогродівського міського центру соціальних служб було обстежено сім`ю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 мешкає разом з дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також за вказаною адресою проживають мати ОСОБА_3 та інші родичі. Всього фактично мешкає 7 осіб. На час інспектування в будинку перебували матір рядом з донькою та інші родичі, вказані у акті. В будинку температурний режим задовільний, в кімнатах прибрано, їжа в наявності. Сторонні особи були відсутні. ОСОБА_8 знаходились в тверезому стані. Під час інспектування, ОСОБА_3 повідомила, що наразі проживає з донькою у будинку родичів через те, що посварилася з чоловіком через постійне психічне насилля з його боку та наявні бар`єри спілкування з його батьками. Вона запевнила, що не шкодить спілкуванню дитини з бабусею та дідусем (з боку батька), але тільки у її присутності, бо дитина ще маленька (а.с. 64).

З копії акту соціального інспектування № 60 від 28.04.2021 встановлено, що комісією комісією Новогродівського міського центру соціальних служб було обстежено сім`ю ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . На час інспектування за вказаною адресою зі слів сусідів ОСОБА_9 , ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 , її сестра та матір ведуть здоровий спосіб життя, виконують батьківські обов`язки. З часу, як ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою вони жодного разу не бачили, як дідусь та бабуся ОСОБА_5 , 2017 р.н. (з боку батька дівчинки) відвідували родину. З їх слів, батько ОСОБА_11 , навідував родину декілька разів (а.с. 65). 

З висновку оцінки потреб сім`ї від 11.06.2021 встановлено, що через конфлікт та непорозуміння ОСОБА_3 з дідусем та бабусею, дитина ОСОБА_6 , в період з липня 2020 року по теперішній час не спілкуються. Зі слів ОСОБА_3 ніяких спроб щодо примирення або спілкування не було. ОСОБА_6 любить рідних має довірливі стосунки з ними. ОСОБА_3 вчить свою дочку (показує на фото) та розповідає про її дідуся та бабусю, але дитина не розуміє пояснень матері в повному обсязі. Вона ніколи не згадує, не сумує та не проситься до них у гості (зі слів матері). Можливе припущення, що відповідно до віку, дитина не пам`ятає своїх дідуся та бабусю. Потрібен певний час, для того, щоб у дитини виникало довірливе ставлення до своїх родичів (поступове знайомство в присутності матері, іншої близької та знайомої людини, зустрічі на території безпечній та комфортній дитині). Наявна емоційна прив`язаність до матері та потреба у захисті, яка повністю відповідає базовим потребам дитини 3-4 річного віку, контакту з незнайомими уникає (а.с. 51-52).

Згідно висновку органу опіки та піклування Новогродівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новогродівської міської ради № 134 від 23.06.2021, враховуючи, що дитина ОСОБА_6 досягла лише 3-х років, постійно проживає з матір`ю, звикла до неї, особливості розвитку, харчування, стану здоров`я дитини, режим дня дитини орган опіки та піклування приходить до висновку обумовити зустрічі бабусі та дідуся ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши графік побачень: кожної неділі з 15.00 год. до 17.00 год. у місцях дозвілля та відпочинку, в присутності матері, враховуючи погодні умови та стан здоров`я дитини; в дошкільному (шкільному) закладі, під час проведення свят організованих адміністрацією закладу, незалежно від дня тижня; необмежене спілкування за допомогою засобів зв`язку; в день народження дитини, за попередньою домовленістю, в присутності матері та враховуючи бажання дитини у місцях дозвілля та відпочинку (а.с. 53-54).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга  ОСОБА_3 підлягає частковому  задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає. 

Задовольняючи частково позов,  суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі склалися неприязні стосунки, проте позивачі з дитиною мають емоційний зв`язок, оскільки тривалий час спілкувались з нею, приймали участь у її виховання, мешкали однією сім`єю, тому наявні підстави для усунення перешкоду у спілкуванні та встановлення порядку участі баби та діда у вихованні дитини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.12.2017 ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком є ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_3 - відповідач у справі (а.с.11). 

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.09.1988, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – позивачі у справі (а.с. 9).

Відповідно до довідки Новогродівської міської ради від 03.02.2021, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно характеристики, складеної депутатом Новогродівської міської ради 8 скликання, ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , знаходяться у шлюбі та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Сусідами характеризуються тільки з позитивної сторони, ввічливі, товариські, добрі люди, підтримують добрі стосунки з сусідами, завжди можуть прийти на допомогу сусідам пенсіонерам в складній ситуації, ніколи не відмовляють в допомозі. Приймають активну участь у суспільних справах та суспільному житті. Мають добрі сімейні стосунки. Спиртними напоями не зловживають (а.с. 22).

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами 1-2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із частинами 8-10 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року).

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабою, дідом та онукою, врахувавши інтереси дитини, її вік, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги відповідача обґрунтовано задовольнив позов та визначив порядок участі баби та діда у спілкуванні та  вихованні онуки.

При вирішенні справи, суд врахував інтереси малолітньої дитини, її вік, ставлення позивачів до онуки, ті обставини що позивачі з народження тривалий час мешкали з дитиною та її батьками, здійснювали догляд за нею та інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності перешкод з її боку у вихованні та спілкуванні позивачів з онукою апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що відповідач мешкає разом зі своєю матір`ю, позивачі бачити дитину та спілкуватися з нею можливості не мають, зверталися до органу опіки та піклування Новогродівської міської ради з метою вирішення питання щодо участі баби та діда у спілкуванні та вихованні онуки, що і стало приводом для  подальшого звернення з позовом до суду та свідчить про неможливість врегулювання цього питання у позасудовий спосіб.

Згідно висновку органу опіки та піклування Новогродівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новогродівської міської ради № 134 від 23.06.2021, враховуючи, що дитина ОСОБА_6 досягла лише 3-х років, постійно проживає з матір`ю, звикла до неї, особливості розвитку, харчування, стану здоров`я дитини, режим дня дитини орган опіки та піклування приходить до висновку обумовити зустрічі бабусі та дідуся ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши графік побачень: кожної неділі з 15.00 год. до 17.00 год. у місцях дозвілля та відпочинку, в присутності матері, враховуючи погодні умови та стан здоров`я дитини; в дошкільному (шкільному) закладі, під час проведення свят організованих адміністрацією закладу, незалежно від дня тижня; необмежене спілкування за допомогою засобів зв`язку; в день народження дитини, за попередньою домовленістю, в присутності матері та враховуючи бажання дитини у місцях дозвілля та відпочинку (а.с. 53-54).

Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі №487/2621/17-ц зазначив, що висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, в тієї частині , що не можна погодитися із висновком органу опіки та піклування щодо встановлення  графіку спілкування діда та баби з онукою дві години на тиждень з 15 до 17 години, оскільки лише дві години для спілкування з дитиною раз на тиждень буде недостатнім для задоволення потреб як дитини у спілкуванні з бабусею та дідусем, так і потреб баби та діда у спілкуванні з онукою. Таке  спілкування визначено судом лише у вихідний день, за домовленість із матір`ю дитини та у її присутності. 

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про недоречність встановлення додаткового побачення баби та діда з дитиною без присутності матері апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів того, що окреме спілкування позивачів з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на її психологічний та фізичний стан, оскільки, як встановлено судом, позивачі мають емоційний зв`язок з дитиною,  мешкали разом з дитиною та її батьками, тривалий час спілкувались з нею, приймали участь у її вихованні, що підтверджено наявними у справі доказами, яким суд надав відповідну оцінку.

Проте, доводи апеляційної скарги в частині невідповідності висновків суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно роз`яснень у пункті 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Отже, судовий збір, сплачений за подання позову, підлягав рівному розподілу між позивачами та відповідачем: по 454 гривні з ОСОБА_2 (як платника збору, згідно квитанції а.с. 1) та ОСОБА_3 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про зміну оскаржуваного рішення в частині розподілу судових витрат, в іншій частині рішення суду відповідає вимогам закону та правові підстави для його скасування відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом  справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 

Згідно матеріалів справи за подання позову ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. (а.с. 1)

За подання апеляційної скарги ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн. (а.с. 125)

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судовий збір підлягає  рівному розподілу між сторонами, а саме по (1362 грн + 908 грн) / 2) 1135 грн з кожного.

Отже, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір на користь ОСОБА_3 у розмірі 227 гривень (різниця між сплаченим позивачами судовим збором та визначеним судом розподіленим між сторонами судовим збором).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3   задовольнити частково.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 16 серпня 2021 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                                              Я.В. Хейло    

Судді:                                                                                                         О.Д. Канурна

                                                                                                                    О.А. Мірута  

Повний текст судового рішення складено 08.12.2021 року                     Я.В. Хейло