ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 598/528/21	Головуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т. 	
Провадження № 22-ц/817/1142/21 	Доповідач - Шевчук Г.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючої - Шевчук Г.М. 
Суддів -  Костів О. З., Хома М. В., 
за участі секретаря - Романська К.М. 
та сторін — заявниці ОСОБА_1 ,начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабер В.І., головного державного виконавця Плавінської І.В.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну скаргу №598/528/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року про відмову в задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни, ухвалену суддею Олещуком Б.Т., за скаргою ОСОБА_1 на постанову №28/1 від 17 березня 2021 року, начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера Володимира Івановича, у зведеному виконавчому провадженні №60126065, про відмову у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни, - 
В С Т А Н О В И В:
       У березні 2021 року до Збаразького районного суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою на постанову начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабера В. №28/1 від 17 березня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні №60126065 від 20 вересня 2019 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості. В якій просить:
       Свою скаргу мотивує тим, що на її думку в мотивувальній частині оскаржуваної постанови начальник Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабера В.І. безпідставно не взяв до уваги обставини викладені нею у відводі, зазначив зовсім надумані мотиви її прийняття постанови, обґрунтував їх цілком неперевіреними фактами, і всупереч ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» зумисно вчинив такі протиправні дії, щоб прийняти незаконну оскаржувану постанову.
       Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову №28/1від 17 березня 2021 року, начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабера Володимира Івановича, у зведеному виконавчому провадженні№60126065, про відмову у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни відмовлено.
       Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Просить скасувати ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року у справі №607/528/21 та прийняти рішення яким скасувати постанову начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабера В.І. від 17 березня 2021 року, як незаконну.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що головний державний виконавець Плавінська І.В. не направила жодного листа на адресу АДРЕСА_1 у зведеному виконавчому провадженні та навмисно справжнього місця проживання ОСОБА_2 не задокументувала, будь-яких документів виконавчого провадження ОСОБА_2 не вручила.
       Вказує, що на протязі тривалого часу боржнику ОСОБА_2 офіційно не було повідомлено про наявність у Збаразькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) зведеного виконавчого провадження за №60126065, до складу якого входять виконавчі провадження за № 53740766, за № 60098601, за № 60098310, за №60098103, за № 60097757, за № 69099184, за № 60099763, за № 601000і за № 60100392, за № 60100526. за №60100793, за № 60101644 №60124133, за №60905143, за №60905234, за №60905314, які були видані на виконання прийнятих рішень Збаразького районного суду Тернопільської області про невідкладне стягнення коштів на її користь на загальну сум 1 621 816,68 гривень і будь - які виконавчі дії до цього часу головним державним виконавцем Плавінською І.В. не вчиняються.
       Зазначає, що 16 лютого 2021 року постановою Тернопільської о апеляційного суду у справі № 598/725/20 було визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Плавінської І.В. щодо недоведення до відома боржника ОСОБА_2 постанови віл 20 вересня 2019 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №60126065 за адресою: м. Збараж, вул. Яворницького, 15.
Вважає, що головний державний виконавець І. Плавінська вже цілком наперед прийняла для себе особисто упереджені рішення у виконавчому провадженні №60126065, вона зацікавлена не вживати всіх законних заходів примусового виконання судових рішень
       Вказує, що 15 березня 2021 року в порядку ч.4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 вимушена була подати начальнику Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хаберу В.І. заяву про негайний відвід головного державного виконавця І. Плавінської.
Зазначає, що 17 березня 2021 року начальник Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабер В.І. виніс незаконну постанову №28/1 про безпідставну відмову в задоволенні її заяви про відвід головного державного виконавця І. Плавінської.
       Вказує, що 16 вересня 2021 року ухвалою Збаразького районного суду у справі № 598/528/21 їй безпідставно було відмовлено в задоволенні скарги.
       Вважає, що в мотивувальній частині ухвали не зазначено реальних мотивів і висновків, якими суд керувався, постановляючи вказану ухвалу. Суд першої інстанції невірно зробив висновки, що оскаржувані рішення і дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця її права нібито не було порушено. Ніякої правової оцінки суд першої інстанції також не дав її доводам про неправомірну бездіяльність начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабера В. І.
       Не погодившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Збаразький відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подало відзив на апеляційну скаргу де вказує, що вважає її безпідставною і необґрунтованою, вона не підлягає задоволенню та просить постановити рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі, а ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області № 598/528/21 від 16.09.2021 залишити без змін.
       В обґрунтування доводів відзиву вказує, що державним виконавцем вжито всіх заходів визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо доведення до відома постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику, а також щодо примусового виконання рішень по зведеному виконавчому провадженні № № 60126065.
       Боржник ОСОБА_2 належним чином повідомлений про відкрите щодо нього зведене виконавче провадження, що підтверджується його письмовим поясненням, актами державного виконавця, повідомленням про вручення поштового відправлення, декларацією про доходи та майно.
15.03.2021 на адресу Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) надійшла заява стягувана про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни. Зі змісту даної заяви випливає, що державний виконавець не вживає заходів щодо примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 60126065.
       Зазначає, що оскільки у заяві стягувача не вказано підстав визначених частиною 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» для відводу головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни, а також не додано жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин для відводу виконавця, то ним 17.03.2021 винесено постанову, якою відмовлено в задоволенні заяви стягувача про відвід державного виконавця.
       Вказує, що до скарги ОСОБА_1 не додано жодного доказу щодо наявності обставин зазначених частиною 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» для відводу головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни, а тому вважає, що ухвала Збаразького районного суду Тернопільскої області № 598/528/21 від 16.09.2021 постановлена із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити апеляційну скаргу посилаючись на доводи наведені у ній, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечили апеляційну скаргу, ухвалу суду вважають законною.
       Перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
       При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Судом встановлено та доведено доказами наявними у матеріалах справи, що 15 березня 2021 року ОСОБА_1 в порядку ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» звернулася до начальника Збаразького міжрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хаберу В.І. із заявою про відвід головного державного виконавця І. Плавінської.
       Як на підставу для відводу головного державного виконавця І. Плавінської, заявник ОСОБА_1 посилається на існування у неї потенційного конфлікту інтересів, що безпосередньо впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття нею рішень та вчинення нею інших належних дій, зокрема не доведення до відома боржника ОСОБА_2 постанови від 20 вересня 2019 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №60126065, та те, що ОСОБА_5 наперед прийняла для себе особисто упереджене рішення у виконавчому провадженні №60126065, вона зацікавлена не вживати всіх необхідних заходів примусового виконання рішень у зведеному виконавчому провадженні №60126065 відносно ОСОБА_2 та спеціально прикриває його від виконання судових рішень.
17 березня 2021 року начальник Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабер В.І. виніс постанову №28/1, якою відмовив в задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 від 13.03.2021 про відвід головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В., дані обставини учасниками судового розгляду не оспорюються. 
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни, суд першої інстанції виходив із того, що скаржницею не доведено в чому полягає бездіяльність начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В.І. та судом встановлено, що головний державний виконавець Плавінська І.В. виконувала всі дії, що передбачені чинним законодавством в межах повноважень державного виконавця, а постанова начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Хабера В.І. відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». 
Відповідно до ч. 1ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Питання про відвід державного виконавця, який не заявив самовідвід, вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова. Питання про відвід, самовідвід начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу вирішується керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня. Постанова про задоволення чи відмову в задоволенні відводу, самовідводу начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом. У разі відводу державного виконавця виконавчий документ передається у встановленому порядку іншому державному виконавцеві або іншому органу державної виконавчої служби. Відмова у задоволенні відводу державного виконавця може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом. Посадові особи, які мають право на розгляд питання про відвід державного виконавця, зобов`язані розглянути заяву про відвід або самовідвід у строк до п`яти робочих днів після її надходження.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягувачем ОСОБА_1 викладені доводи які сформовані на її внутрішніх переконаннях, нею не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що головний державний виконавець Плавінська І.В. заінтересована у даному виконавчого провадження та не наведено обставин для відводу, передбачених ст.ст.5, 23 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, та підставно відмовив в задоволенні скарги .
       Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову №28/1від 17 березня 2021 року, начальника Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабера Володимира Івановича, у зведеному виконавчому провадженні №60126065, про відмову у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про відвід головного державного виконавця Плавінської Ірини Віталіївни.
Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року слід залишити без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
       
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
               Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах сум ними понесених.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

       Повний текст постанови складено 14 грудня 2021 року.
        
Головуюча:                                                         Шевчук Г.М.

Судді:                                                                 Костів О.З.

                                                                        Хома М.В.