УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 610/3128/21
провадження № 51-4933впс21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання захисника обвинуваченого  ОСОБА_4 – адвоката     ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 12020220000000796 за обвинуваченням: ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1  ст. 366 Кримінального кодексу України (далі – КК); ОСОБА_7 — ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1  ст. 366 КК; ОСОБА_8 — ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_9 — ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_10 — ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_11 — ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло вищевказане клопотання, яке мотивоване тим, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні направлено до Балаклійського районного суду Харківської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки стороною обвинувачення не встановлено коли і де була створена злочинна організація і обернено гроші на користь обвинувачених. На думку захисника, виходячи з твердження обвинувачення про те, що метою господарських операцій було заволодіння грошима АТ «Укргазвидобування», яке перераховувало кошти за надані послуги на банківський рахунок ТОВ «Сігма Стаіл», яке юридично знаходиться у м. Полтаві, вказане кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави. 
Перевіривши наведені доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як убачається з матеріалів, наданих Балаклійським районним судом Харківської області, до цього суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020220000000796 за обвинуваченням: ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_7 — ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч.3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_8 — ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_9 — ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_10 — ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК; ОСОБА_11 — ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК.
Посилання захисника ОСОБА_5 , як на підставу для направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, на те, що воно підсудне Октябрському районному суду м. Полтави, оскільки ТОВ «Сігма Стаіл», на рахунок якого перераховувалися грошові знаходиться у м. Полтаві, є необґрунтовані.
За загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення або вчинено більш тяжке правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, – це одиниця адміністративно-територіального устрою, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Згідно з обвинувальним актом більш тяжким кримінальним правопорушенням, яке інкримінується обвинуваченим, є злочин, перебачений ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, злочинною організацією.  
Суть пред`явленого обвинувачення в цій частині полягає у тому, що обвинувачені, діючи у складі злочинної організації, з метою заволодіння коштами АТ «Укргазвидобування», внесли в низку офіційних документів завідомо неправдиві відомості, на підставі яких 12 вересня 2018 року на підставі акту № 1 прийому – передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30 червня 2018 року, відповідно до платіжного доручення № 53234 та 21 вересня 2018 року на підставі акту № 2 прийому – передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 07 серпня 2018 року, відповідно до платіжного доручення № 56749 з поточного рахунку АТ «Укргазвидобування», відкритого у АБ «Укргазбанк» на поточний рахунок ТОВ «Сігма Стаіл», відкритий у АТ «Таксомбанк», перераховані гроші в сумі 2 798 460 грн і 1 401 540 грн, з яких за вивезення та утилізацію відходів об`ємом 70,31 метрів кубічних необґрунтовано перераховано 118 137 грн, і об`ємом 361,82 метрів кубічних необґрунтовано перераховано 607 858 грн. Загальна сума завданих збитків АТ «Укргазвидобування» складає 725 995 грн. 
Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК, визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в цьому випадку і інкримінується обвинуваченим) з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд. 
У цій справі майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з рахунку АТ «Укргазвидобування». У цей же час обвинувачені (якщо їх винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримали можливість розпоряджатись цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.
Разом з тим місце знаходження юридичної особи, на рахунок якої перераховано гроші, не є визначальним у цьому випадку, оскільки відповідні особи (обвинувачені) можуть розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.
Більше того, сам орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що обернені на користь учасників злочинної організації кошти АТ «Укргазвидобування» за обставин невстановлених досудовим розслідуванням, розподілені між її учасниками після отримання реальної можливості ними розпорядитися.  
З огляду на зазначене і з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці) де саме обвинувачені, за версією органу досудового розслідування, отримали можливість розпорядитися коштами АТ «Укргазвидобування», а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину. 
Таким чином, обґрунтованих та визначених законом підстав для передачі цього кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів захисник не навів, так само як і не вмотивував наявності виняткових обставин.
З огляду на викладене колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 та направлення матеріалів кримінального провадження № 12018060000000142, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
Клопотання захисника обвинуваченого   ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 12020220000000796 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з Балаклійського районного суду Харківської області до Октябрського районного суду м. Полтави залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                  ОСОБА_3