ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

11 жовтня 2021 року                                                                                      Справа № 902/446/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. ,  суддя Мельник О.В. 

секретар судового засідання Приступлюк Т.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
на рішення Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021
(ухвалене о 10:35 год. у м. Вінниця, повний текст складено 01.07.2021)
у справі  № 902/446/21 (суддя Яремчук Ю.О.)
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"
про стягнення 10 572 625 грн 98 коп.
за участю представників сторін:
від позивача - Безпалюк О.Л.;
від відповідача - не з`явився. 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про стягнення 10 572 625 грн 98 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач на виконання умов Договору постачання природного газу № 2192/1920-ЕЕ-1 від 27.09.2019 поставив відповідачу газ на загальну суму 9 687 627 грн 55 коп., однак відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не в повному розмірі, в зв`язку із чим, в останнього існує заборгованість в розмірі 9 487 627 грн 55 коп. Також, позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення 185 226 грн 25 коп. пені, 267 489 грн 68 коп. 3% річних та 632 282 грн 50 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021 у справі № 902/446/21 позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про стягнення 10 572 625 грн 98 коп. задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 9 487 627 грн 55 коп. сума основного боргу;                      111 135 пені 75 коп., 267 489 грн 68 коп. - 3% річних; 632 282 грн 50 коп. - інфляційних втрат та 158 589 грн 39 коп. витрат на сплату судового збору. В решті позову відмовлено.
При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в період жовтень 2019 – вересень 2020 року поставлено відповідачу природного газу на загальну суму  9 687 627  грн 55 коп., а відповідач здійснив частковий розрахунок за спожитий природний газ в розмірі 200 000 грн.
Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.
В той же час, надаючи оцінку позовним вимогам про стягнення 185 226 грн 25 коп. пені суд, враховуючи заявлене відповідачем у відзиві клопотання про зменшення розміру пені, користуючись правом передбаченим ч. 3 ст. 551 ЦК України дійшов висновку про зменшення розміру пені на 40 %, з огляду на те, що діяльність відповідача є соціально-значимою, оскільки як теплопостачальна організація, відповідач забезпечує діяльність таких важливих соціальних об`єктів як: учбові заклади, дитячі садки, лікарні, населення в межах м. Вінниця. Також, суд врахував фінансовий стан відповідача та величину збитків, які були понесені позивачем у зв`язку з простроченням виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору.
Розглядаючи спірні правовідносини, суд першої інстанції застосував відповідні положення ст. ст. 11, 526, 530, 551, 611, 625, 629, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 230, 231, 233, 265 Господарського кодексу України, ст. 12, 13 Закону України "Про ринок природного газу", ст. 1, 19, 19-1 Закону України "Про теплопостачання".

Не погоджуючись з вказаним рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021 у справі №902/446/21, скасувати вказане рішення в частині відмови в позові про стягнення 74 090 грн 50 коп. пені та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає таке.
При зменшенні розміру пені суд мав врахувати майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, які беруть участь у зобов`язанні. 
Крім того, суд повинен був дати належну правову оцінку доказам, наданим сторонами в обґрунтування своїх позицій, щодо наявності чи відсутності збитків.
Суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин статтю 233 ЦК України, не з`ясувавши всіх обставин, з`ясування яких передбачене згаданою нормою.
В рішенні зазначено, що суд, зменшуючи розмір неустойки, виходив, серед іншого, з інтересів сторін, однак з матеріалів справи та самого рішення незрозуміло, які саме інтереси сторін було враховано, і яким чином інтереси сторін вплинули на рішення суду в частині зменшення розміру неустойки, зокрема під час розгляду справи не було враховано інтереси позивача.
Судом взагалі не було з`ясовано, чи були заподіяні позивачу збитки неналежним виконанням зобов`язання, а також не було оцінено розмір таких збитків.
Окрім того, нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором купівлі-продажу природного газу.
Відповідач не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх заперечень, натомість суд попередньої інстанції не мотивуючи, а лише своїм внутрішнім переконанням та посиланнями на важкий матеріальний стан відповідача зменшив розмір нарахованих санкцій, що є грубим порушенням положень ст. 233 Господарського кодексу України.
З огляду на наведене, беручи до уваги ті обставини, що відсутність вини відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки, суд не надав належної уваги ступеню виконання зобов`язання боржником, не виконавши при цьому вимоги закону щодо оцінки майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та інших інтересів сторін, які заслуговують на увагу, що призвело до порушення ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 525, 526, 551, 599,625 Цивільного кодексу України.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині, ухвалене з порушенням норм матеріального права, без дослідження усіх істотних обставин справи та підлягає скасуванню в частині відмовлених позовних вимог.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги – відмовити.
Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", з підстав викладених в рішенні суду, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а тому апеляційна скарга є недостатньо обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Зазначає, що суд захистив інтереси позивача шляхом стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, а також, враховуючи засади справедливості, добросовісності, розумності та принцип пропорційності суд ухвалив законне рішення щодо часткового задоволення позовних вимог.
За наведеного просить залишити апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021 у справі №902/446/21 - без змін.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 11.10.2021 представник Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Просив рішення Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021 у справі №902/446/21 скасувати в частині відмови в позові про стягнення 74 090 грн 50 коп. пені та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 
Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення, направлене відповідачу (а. с. 168), а також те, що явка представників сторін  в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 27.09.2019 між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (Споживач) укладено Договір №2192/1920-ЕЕ-1 постачання природного газу (далі – Договір; а. с. 25-34), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язувався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач в свою чергу зобов`язувався оплатити його на умовах цього Договору.
В п. 1.2. Договору визначено, що природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.
Пунктом 2.1. Договору передбачено що Постачальник передає Споживачу у жовтня 2019 – квітні 2020 року замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 1 980 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях: жовтень 2019 - 200 тис. куб. м.; листопад 2019 - 310 тис. куб. м.; грудень  2019 - 350 тис. куб. м.; січень 2020 - 360 тис. куб. м.; лютий 2020 - 300 тис. куб. м.; березень 2020 - 300 тис. куб. м.; квітень 2020 - 160 тис. куб. м.
Пунктом 3.8. Договору встановлено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі.
Ціна за 1000 куб. м природного газу визначається Сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту. (п. 4.2. Договору)
Загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу з урахування вартості послуг його транспортування. (п. 4.4. Договору)
Згідно п. 5.1. Договору оплати за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.
Пунктом 5.3. Договору Сторони погодили порядок розрахунків, та визначили, що оплата здійснюється наступним чином:
1) Споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений Постачальником Споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі  коли на Споживача поширюються вимоги п.п. 2 п. 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;
2) в будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розраховуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1. цього Договору;
3) з поточного рахунка Споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений Постачальником Споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на Споживача не поширюються вимоги п.п. 2 п. 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;
Кошти, які надійшли від Споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в станові уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором;
4) шляхом зарахування Постачальником коштів , що надійшли  від Споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим Договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості – за наявності заборгованості у Споживача за цим Договором.
Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором;
5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань, тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється Споживачем  на поточний рахунок Постачальника.
Відповідно до п. 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1., 5.6.  цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 17,8% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
За змістом пункту 9.3. договору строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.
Пунктом 11.1. Договору визначено, що останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
В подальшому  між сторонами було підписано ряд Додаткових угод, якими вносились зміни до Договору.
Від так, Додатковою угодою № 1 від 31.10.2019 визначено обсяг (об`єм) природного газу замовлений Споживачем на жовтень 2019 року в кількості 170 тис. куб. м. (а. с. 34).
Додатковою угодою № 2 від 31.10.2019, серед іншого, доповнено п. 4.2. Договору п. п. 4.2.1., та встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.10.2019 по 31.10.2019  (включно) в сумі 4 272,7604 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 5 127,3125 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 157,19 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 188,63 грн за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.10.2019 по 31.10.2019  (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 4 429,9504 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 5 315,9405 грн за 1 000 куб. м. (а. с. 35).
Додатковою угодою № 3 від 12.11.2019 доповнено п. 4.2. Договору п. п. 4.2.2., та встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.11.2019 по 30.11.2019 (включно) в сумі 4 899 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ - 5 878,80 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 157,19 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 188,63 грн за 1000 куб. м. на добу. За використаний у період з 01.11.2019 по 30.11.2019 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 5 056,19 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 6 067,43 грн за 1 000 куб. м. (а. с. 36).
Додатковою угодою № 4 від 09.12.2019 доповнено п. 4.2. Договору п.п. 4.2.3., та встановлено ціну за 1 000 куб.м природного газу з 01.12.2019 по 31.12.2019 (включно) в сумі 4 276,6958 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ - 5 132,035 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 157,19 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 188,63 грн за 1000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.12.2019 по 31.12.2019 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 4 433,8858 грн. за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 5 320,663 грн. за 1000 куб. м. (а. с. 37).
Додатковою угодою № 5 від 23.12.2019, з поміж іншого, встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.01.2020 по 30.04.2020 (включно) в сумі 5 500 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 6 600 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 157,19 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 188,63 грн. за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.01.2020 по 30.04.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 5 657,19 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 6 788,63 грн. за 1 000 куб. м. (а. с. 38).
Додатковою угодою № 6 від 28.01.2020, серед іншого, встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 (включно) в сумі 4 650 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ - 5 580 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 157,19 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 188,63 грн за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.01.2020 по 30.04.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 4 774,16 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 5 728,99 грн за 1 000  куб. м. Викладено з 01.01.2020 п. 7.2. Договору в новій редакції та встановлено відповідальність за прострочення Споживачем оплати згідно п. п. 5.1., 5.6. цього Договору пеню в розмірі 14,2% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (а. с. 39).
Додатковою угодою № 7 від 29.01.2020 визначено обсяг (об`єм) природного газу замовлений Споживачем на січень 2020 року в кількості 2 500 куб. м. (а. с. 40).
Додатковою угодою № 8 від 24.02.2020 встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.02.2020 по 29.02.2020 (включно) в сумі 3 948 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 4 737,60 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.02.2020 по 29.02.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 4 072,16 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 4 886,59 грн за 1 000 куб. м. (а. с. 41).
Додатковою угодою № 9 від 23.03.2020 встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.03.2020 по 31.03.2020 (включно) в сумі 3 396 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 4 075,20 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн. за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.03.2020 по 31.03.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 3 520,16 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 4 224,16 грн за 1 000 куб. м. (а. с. 42).
Додатковою угодою № 10 від 30.04.2020 доповнено п. 2.1. Договору, та погоджено, що Постачальник в період травень-вересень 2020 передає Споживачу замовлений останній природний газ в кількості 460 тис. куб. м, в розмірі по місяцях: травень 2020 – 120 тис. куб. м.; червень 2020 – 50 тис. куб. м.; липень 2020 – 80 тис. куб. м.; серпень 2020 – 80 тис. куб. м.; вересень 2020 – 130 тис. куб. м. (а. с. 43-44).
Встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.04.2020 по 30.02.2020   (включно) в сумі 2 897 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 3 476,40 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн. за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн за 1 000 куб. м. на добу. За використаний у період з 01.04.2020 по 30.04.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 3 021,16 грн. за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 3 625,39 грн за 1 000 куб. м.
Призупинено дію пунктів 3.3., 3.4. розділу 3 "Порядок та умови передачі природного газу" та абзацу другого підпункту 1) пункту 6.3. розділу 6 "Права та обов`язки сторін" цього Договору на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211.
Додатковою угодою № 11 від 22.05.2020 встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.05.2020 по 31.05.2020 (включно) в сумі 2 275,72 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 2 730,86 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.05.2020 по 31.05.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 2 399,88 грн. за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 2 879,85 грн. за 1 000 куб. м. (а. с. 45).
Додатковою угодою № 12 від 22.06.2020 встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.06.2020 по 30.06.2020 (включно) в сумі 2 142,28 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 2 570,736 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн. за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн. за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.06.2020 по 30.06.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 2 266,44 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 2 719,73 грн. за 1 000 куб. м. (а. с. 46).
Додатковою угодою № 13 від 22.07.2020 встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.07.2020 по 31.07.2020 (включно) в сумі 2 297,530 грн., крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 2 757,036 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн за 1 000 куб. м. на добу. За використаний у період з 01.07.2020 по 31.07.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 2 421,69 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 2 906,03 грн за 1 000 куб. м. (а. с. 47).
Додатковою угодою № 14 від 31.07.2020 поновлено з 01.08.2020 дію пунктів 3.3., 3.4 розділу 3 розділу 3 "Порядок та умови передачі природного газу" та абзацу другого підпункту 1) пункту 6.3. розділу 6 "Права та обов`язки сторін" цього Договору (а. с. 48).
Додатковою угодою № 15 від 22.08.2020 встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.08.2020 по 31.08.2020 (включно) в сумі 2 979,160 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 3 574,992 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн. за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.08.2020 по 31.08.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 3 103,32 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 3 723,98 грн за 1 000 куб. м. (а. с. 49).
Додатковою угодою № 16 від 22.09.2020 встановлено ціну за 1 000 куб. м природного газу з 01.09.2020 по 30.09.2020 (включно) в сумі 4 318,990 грн, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ – 5 182,788 грн. До ціни за природний газ додано тариф на послуги транспортування природного газу в сумі 124,16 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 148,99 грн за 1 000 куб. м. на добу. За використаний  у період з 01.09.2020 по 30.09.2020 (включно) природний газ з урахування тарифу на послуги транспортування Споживач зобов`язується сплатити 4 443,15 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ – 20%, всього з ПДВ – 3 331,78 грн за 1 000 куб. м. (а. с. 50).
Відповідно до актів приймання-передачі природного газу (а. с. 51-62), за період жовтень 2019 - вересень 2020 року позивачем було передано відповідачу природний газ на загальну суму 9 687 627 грн 55 коп.
Однак, відповідач, в порушення умов Договору та взятих на себе зобов`язань, оплату за поставлений природний газ здійснив частково у сумі 200 000 грн, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п. 5.1. Договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи випискою по операціях за Договором №2192/1920-ЕЕ-1 (а. с. 63-66).
Враховуючи, що відповідач за поставлений товар розрахувався не своєчасно, не в повному обсязі, з порушенням строку визначеного умовами Договору, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 9 487 627 грн 55 коп. Також, позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення 185 226 грн 25 коп. пені, 267 489 грн 68 коп. 3% річних та 632 282 грн 50 коп. інфляційних втрат.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що позивач оскаржує рішення Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021 у справі № 902/446/21 в частині відмови в стягненні 74 090 грн 50 коп. пені, апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах цих вимог.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, Господарським судом Вінницької області встановлено, що КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" за Договором №2192/1920-ЕЕ-1 від 27.09.2019 було прийнято природний газ на загальну суму на загальну суму 9 687 627 грн 55 коп.
В свою чергу, відповідач провів розрахунки за отриманий природний газ не в повному обсязі, а саме в сумі 200 000 грн та, відповідно, з порушенням строків, передбаченими Договором.
Проти вказаних обставин не заперечує ні позивач - АТ "НАК "Нафтогаз України", ні відповідач - КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"
Щодо стягнення 185 226 грн 25 коп. пені, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п. 7.2 Договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою №6 від 28.01.2020 до Договору № 2192/1920-ЕЕ-1) у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1., 5.6. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 14,2% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Позивач за прострочення строків оплати поставленого природного газу, керуючись                              п. 7.2. Договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 185 226 грн 25 коп.
Перевіривши вказаний розрахунок пені (а. с. 16-24), суд дійшов висновку, що її нарахування в сумі 185 226 грн 25 коп. за зазначений позивачем період, виходячи з визначених, згідно з Договором періодів прострочення оплати щодо кожного факту передачі природного газу за актом, проведено вірно, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 ЦК України.
Зі змісту наведених норм вбачається, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
В той же час, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
При цьому зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та його розмір.
Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність та відповідати завданням господарського судочинства, котрі передбачені статті 2 ГПК України, зокрема справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 року № 7-рп/2013).
Велика Палата Верховного суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 зробила наступний правовий висновок: для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві (п.8.24 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18).
Відтак, апеляційний господарський суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані відповідачем в підтвердження обставин, що зумовили несвоєчасну оплату за поставлений газ, зокрема: звіт про фінансовий стан на 31.12.2020; звіт про фінансові результати за 2019 рік, звіт про фінансові результати за 2020 рік (а. с. 82-84), а також враховуючи, що діяльність відповідача є соціально-значимою, оскільки як теплопостачальна організація, відповідач забезпечує діяльність таких важливих соціальних об`єктів як: учбові заклади, дитячі садки, лікарні, населення в межах м. Вінниця, газ за договором використовувався для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (п. 1.2. Договору), погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення підлягаючої до стягнення пені (неустойки) на 40%.
В постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №922/1608/19 викладена правова позиція, що зменшення розміру пені на 50% є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.
В цьому ж випадку, зменшення судом розміру пені на 40 %, здійснене з врахуванням інтересів сторін, в тому числі і позивача.
Окрім того, суд зазначає, що позивач посилаючись на те, що місцевим господарським судом не було з`ясовано, чи були заподіяні позивачу збитки неналежним виконанням зобов`язання, а також не було оцінено розмір таких збитків, всупереч вимогам ст. ст. 42, 86 ГПК України не надав суду першої жодних доказів на підтвердження вказаних ним обставин, а в суді апеляційної інстанції зазначає, що суд неповно з`ясував відповідні обставини, фактично перекладаючи на суд обв`язок з доказування позиції позивача, що суперечить основним засадам господарського судочинства, зокрема: рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальності сторін; та диспозитивністі.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів ст. 74 ГПК України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021 у справі № 902/446/21 в частині відмови в стягненні 74 090 грн 50 коп. слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна  компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 24.06.2021 у справі № 902/446/21 в частині відмови в стягненні 74 090 грн 50 коп. - без змін.
2. Справу № 902/446/21 надіслати Господарському суду Вінницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "12" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Петухов М.Г. 

Суддя                                                                                              Гудак А.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.