У Х В А Л А  
29 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 569/7550/16-ц
провадження № 61-15476ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 27 січня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди, відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
У 2016 році ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди. 
Позов обгрунтований тим, що 15 квітня 2016 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася з вини відповідача, постраждав його автомобіль, чим завдано йому майнової та моральної шкоди. 
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 шкоду в розмірі 80 050,00 грн, 4 000 грн - відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання власника, упущену вигоду - 72 000,00 грн та у відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн, а також судові витрати.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2021 року, залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 80 050,00 грн, витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання власника в розмірі 4 000,00 грн, упущену вигоду - 72 000,00 грн та у відшкодування моральної шкоди - 3 000,00 грн, всього 159 050,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач належним чином довів позовні вимоги. 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду від 27 січня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2021 року. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.
Предметом спору у справі є відшкодування шкоди, відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди. Ціна позову становить 166 050,00 грн. 
Отже, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100=227 000,00 грн).
Справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для учасника справи.
Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки не зазначив які саме проблемні, засадничі питання права не дослідженні та потребують висновків Верховного Суду.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обґрунтування виняткового значення, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником рішення Рівненського міського суду від 27 січня 2021 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2021 року ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 27 січня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди, відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
С. О. Погрібний
В. В. Яремко