ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/1173/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С., 
розглянувши у відкритому 
судовому засіданні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу                                ОСОБА_1 

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року (головуючий суддя – Лазаренко М.С.) в адміністративній справі

за позовом                                          ОСОБА_1 

до                                                   Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

третя особа                                         Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки

про                                                   визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі  Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі  Відповідач), третя особа Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі – Третя особа), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо не оформлення документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років (відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») та не направлення їх до третьої особи;
- зобов`язати Відповідача оформити документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років (відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») та направити їх до третьої особи.
В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що, з огляду на положення чинного законодавства, Відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не оформлення документів для призначення пенсії Позивача за вислугу років та не направлення їх до Запорізького обласного військового комісаріату, правонаступником якого наразі є Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року по справі №280/1173/21 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено (а.с. 82-85).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 91-98).
В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо виконання ним приписів норм чинного законодавства у зв`язку із отриманням заяви Позивача про оформлення документів для призначення пенсії.
Крім того, Позивач, зазначив і про те, що, на думку останнього, Відповідач не наділений повноваженнями визначати наявність у Позивача права на призначення пенсії, відмовляти з тих чи інших підстав у прийнятті заяви або документів для її призначення, та/або приймати рішення про відмову у направленні заяви про призначення пенсії компетентним органам виконавчої влади.
Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Обґрунтовуючи відзив Відповідач вказав, зокрема, про те, що законодавством визначено, що повноваження РТЦК та СП поширюється при оформленні документів для призначення пенсії по лінії Міністерства оборони України – саме звільнених з військової служби у Збройних силах України, натомість Позивач просить призначити пенсію за вислугу років, не маючи законних підстав, так як не проходив службу у Збройних силах України і не звільнявся з військової служби у Збройних силах України.
Третя особа, належним чином сповіщена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направила про причини неявки суд не сповістила, тому, з урахуванням думки Позивача та представників учасників справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності представника Третьої особи.
У судовому засіданні Позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.
Представник Відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив. 
Заслухавши пояснення Позивача та представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши її підстави, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.10.2020 від ОСОБА_1 до Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшла заява, в якій Позивач повідомив про закінчення строку дії контракту про проходження військової служби у військовому резерві та просив підготувати пакет документів для подачі до органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії (а.с. 13).
26.11.2020 позивач повторно засобами поштового зв`язку направив на адресу Василівського районного військового комісаріату заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 78-79).
Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не отримав жодної відповіді на звернення, з огляду на що звернувся до суду із позовом у даній справі.
Колегія зазначає, що предметом позову є виключно оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення Позивача з питань оформлення документів для призначення пенсії, при цьому питання наявності чи відсутності у Позивача права та підстав для призначення пенсії виходить за межі позовних вимог та судом не досліджується.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, зокрема про те, що оскільки Позивачем до заяви про призначення пенсії та безпосередньо до матеріалів справи не надано жодного доказу, що підтверджує його право та підстави для призначення пенсії, тому, в даному випадку, відсутні порушення Відповідачем вимог чинного законодавства.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі – Закон №2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема:
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Згідно з приписами ст. 48 зазначеного Закону заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» затверджено Порядок передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, яким визначено механізм передачі органам Пенсійного фонду України від органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» функцій з призначення і виплати пенсій.
Згідно з п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, (далі - Порядок №3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно з п.12 вищезазначеного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. 
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.
За приписами п. 2.1 розділу ІІ Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014  №937 (далі – Інструкція №937), робота із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України здійснюється: районними (міськими, районними у містах, об`єднаними районними, об`єднаними міськими) військовими комісаріатами (ТЦКСП) (територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки) (далі - районні військові комісаріати (ТЦКСП)); обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП); фінансово-економічним управлінням Командування Сухопутних військ Збройних Сил України; військовою частиною НОМЕР_1 у межах, наданих їй Департаментом фінансів повноважень.
Пунктом 2.2. Розділу ІІ Інструкції №937 передбачено, що на районні військові комісаріати (ТЦКСП) покладається, зокрема:
сприяння особам, звільненим з військової служби у Збройних Силах України, а також членам їх сімей в оформленні документів для призначення пільг і допомог;
прийняття від осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей документів для призначення органами Пенсійного фонду України (далі - органи, що призначають пенсії) пенсій відповідно до Закону та надсилання їх в обласний військовий комісаріат (ТЦКСП);
розгляд звернень, які надходять до військового комісаріату (ТЦКСП), з питань забезпечення соціальними виплатами колишніх військовослужбовців і членів їх сімей, видача пенсіонерам довідок та інших документів, передбачених чинним законодавством;
Відповідно до п.п. 3.1, 3.4 Розділу ІІІ  Інструкції №937 районні військові комісаріати (ТЦКСП) сприяють особам, звільненим з військової служби, а також членам їх сімей у своєчасному оформленні документів для призначення пенсій.
Документи про призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів України у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, подаються до органів, що призначають пенсії, через відділи соціального забезпечення (відділи оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат) обласних військових комісаріатів (ТЦКСП).
Пунктом 3.11 Розділу ІІІ Інструкції №937 встановлено, що одержана районним військовим комісаріатом (ТЦКСП) заява про призначення пенсії разом з доданими документами реєструється в Журналі реєстрації звернень громадян (далі - Журнал) за формою згідно з додатком 2 до Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
На заяві зазначається дата її надходження.
Якщо в заяві про призначення пенсії і в доданих до неї документах наявні суперечливі дані, районний військовий комісаріат (ТЦКСП) вживає заходів щодо виявлення причин таких суперечностей і уточнення відповідних даних.
Правильно оформлені документи не пізніше 5-денного строку з дня надходження заяви подаються в обласний військовий комісаріат (ТЦКСП).
Системний аналіз викладених положень дає змогу дійти висновку, що районний військовий комісаріат (ТЦКСП), отримавши від звільнених зі служби осіб та зареєструвавши заяву про призначення пенсії разом з доданими документами, здійснює перевірку такої заяви та доданих до неї документів, здійснює обчислення вислуги років для призначення пенсії та вживає заходів щодо виявлення причин наявних суперечностей у поданих заявах про призначення пенсії та уточнення відповідних даних.
Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що Позивач двічі подавав до Відповідача заяву з питань оформлення документів для призначення йому пенсії за вислугу років (відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») 12.10.2020 року та 27.11.2020 року, що не заперечується Відповідачем.
Відповідач у запереченнях на пояснення Позивача вказав про те, що заява Позивача від 12.10.2020 року розглянута Василівським районним військовим комісаріатом та 30.10.2020 року за вих №3/2963 направлено відповідь, в якій надано роз`яснення щодо порядку призначення пенсії за вислугу років із зазначенням переліку документів, які необхідно надати та до кого звернутися (а.с.54).
Крім того, Відповідач зазначив про те, що листом Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30.11.2020 №ФС/145 Позивачу роз`яснено зокрема те, що в особовій справі відсутні документи та підстави для призначення пенсії за вислугу років по лінії Міністерства оборони, у зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно особисто з`явитися до Васильківського РТЦК та СП та до заяви про призначення пенсії необхідно надати документи, які підтверджують право на пенсію за вислугу років та є підставою для її призначення, зокрема витяг з наказу про прийняття на військову службу та звільнення з військової служби та інші, зазначені в листі документи (а.с. 53).
При цьому, на думку Відповідача, факт направлення Позивачу відповідей на заяву останнього підтверджується записами в книзі вихідної кореспонденції Василівського РВК за вих. №3/2963 від 30.10.2020 року та вих. №ФС/145 від 30.11.2020 року.
Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали даної справи не містять належних доказів того, що відповіді на заяву Позивача про призначення пенсії були належним чином зареєстровані та направлені заявнику засобами поштового зв`язку або вручені нарочно.
Більш того, Відповідач, на підтвердження доводів про направлення Позивачу зазначених відповідей надав лише копію журналу реєстрації вихідних документів по Василівському РВК Запорізької області за період з 16.09.2020 року по 30.10.2020 року (а.с. 76-77), з якого неможливо встановити яка саме відповідь (вихідний номер та/або дата), у тому числі на яку заяву (вхідний номер та/або дата), направлялась ОСОБА_1 та який вид листа направлявся останньому (простий, рекомендований, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю). 
При цьому, копію журналу реєстрації вихідних документів по Василівському РВК Запорізької області за період з 30.10.2020 року по 30.11.2020 року Відповідачем взагалі надано не було.
Крім того, Відповідачем, також, не було надано жодної квитанції або касового чеку, які б свідчили про фактичне направлення Позивачу відповідей за вих. №3/2963 від 30.10.2020 року та вих. №ФС/145 від 30.11.2020 року засобами поштового зв`язку.
Вказані обставини спростовують твердження Відповідача про направлення Позивачу відповідей за вих. №3/2963 від 30.10.2020 року та вих. №ФС/145 від 30.11.2020 року та не можуть свідчити про належне виконання Відповідачем свого обов`язку зі здійснення перевірки поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії та доданих до таких заяв документів та вжиття заходів для уточнення відповідних даних.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що Відповідач дійшов передчасного висновку щодо відсутності у Позивача права на пенсію, оскільки останнім не було належним чином вжито заходів для отримання від Позивача уточнених даних, які не містили документи, подані Позивачем разом із заявою від 12.10.2020 року, що є порушенням вимог Інструкції №937.
З огляду на вказане, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів Позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що, в даному випадку, є необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов частково, а саме: визнати протиправною бездіяльність Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо розгляду заяви ОСОБА_1 з питань оформлення документів для призначення йому пенсії за вислугу років (відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»); зобов`язати Василівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки розглянути заяву ОСОБА_1 з питань оформлення документів для призначення йому пенсії за вислугу років (відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») з урахуванням висновків суду та в порядку, визначеному діючим законодавством України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 24 травня 2021 року підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищевикладене та з урахуванням наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції та часткового задоволення позовних вимог, колегія суддів здійснює розподіл судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (код ЄДРПОУ 09631073) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судових витрат зі сплати судового збору у загальному розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.
Керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року по справі №280/1173/21 – скасувати.
Позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо розгляду заяви ОСОБА_1 з питань оформлення документів для призначення йому пенсії за вислугу років (відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).
Зобов`язати Василівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки розглянути заяву ОСОБА_1 з питань оформлення документів для призначення йому пенсії за вислугу років (відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») з урахуванням висновків суду та в порядку, визначеному діючим законодавством України.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Василівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (код ЄДРПОУ 09631073) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена 03 листопада 2021  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко